ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" вересня 2020 р.                                                                     Справа №914/2652/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                      Кордюк Г.Т.
суддів                                                                                          Кравчук Н.М.
                                                                                                           Плотніцького Б.Д.          
секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП”, б/н від 26.06.2020 (вх. №01-05/1888/20 від 26.06.2020)
на рішення Господарського суду Львівської області від 27.05.2020 (повне рішення складено 04.06.2020)
у справі №914/2652/19 (суддя Король М.Р.)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “МИКОЛАЇВСЬКЕ АТП-14627”
до відповідача: Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:   Товариство з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП”
про: визнання незаконними дій щодо розірвання договорів, спонукання до виконання договорів, визнання договорів чинними,

За участю представників від:
позивача: Ковч П.С. – адвокат;
відповідача:  не з`явилися;
третьої особи: Зіник М.В. – керівник;

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “МИКОЛАЇВСЬКЕ АТП-14627” звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації про визнання незаконними дій щодо розірвання договорів, спонукання до виконання договорів, визнання договорів чинними.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що: 08.07.2016 між сторонами у справі було укладено договори №55/16  та №56/16 з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території області, відповідно до розділу 1 яких відповідач надає позивачу право на перевезення пасажирів в звичайному режимі руху на автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території області, № 555 Львів АС-1 - Новий Розділ АС - 1 БАЗ А079.19 (2011р.в.), 7-й та 8-й графіки; згідно з п.4.2. договорів термін дії таких  встановлюється з 11.07.2016 до 10.07.2021, однак листом №1-1/4700/2 від 16.12.2016 відповідач    повідомив позивача про розірвання Договорів через 30 днів з дати реєстрації даного повідомлення за відсутності підстав для розірвання    в односторонньому порядку укладених між сторонами договорів.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.05.2020 у справі №914/2652/19 позов задоволено частково. Вирішено: визнати дії Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації щодо розірвання договорів №55/16 від 08 липня 2016 року та №56/16 від 08 липня 2016 року з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території області від 08 липня 2016року в односторонньому порядку незаконними: спонукати Департамент дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації до виконання договорів №55/16 від 08 липня 2016 року та №56/16 від 08 липня 2016 року з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території області від 08 липня 2016 року укладених між Львівською обласною державною адміністрацією в особі в. о. директора департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку облдержадміністрації Кокотайла Романа Олеговича та Товариством з обмеженою відповідальністю “Миколаївське АТП-14627”. В решті позову відмовлено.
Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено порушення позивачем зобов`язання, визначеного умовами Договорів, що могло б бути підставою для застосування правових наслідків передбачених  ст.611 ЦК України  та п.6.11.Договорів, а саме, виникнення у відповідача права в односторонньому порядку розірвати такі Договори. Відтак, дії відповідача, спрямовані на розірвання Договорів в односторонньому порядку суперечать вимогам  Цивільного кодексу України  та іншим актам цивільного законодавства.
З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання дій відповідача щодо розірвання Договорів в односторонньому порядку та про спонукання відповідача до виконання Договорів (зобов`язання відповідача до виконання зобов`язань за Договорами) є обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення.
Разом з тим, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання договорів чинними зі строком їх дії до 10.07.2021, оскільки така вимога по суті є вимогою про    встановлення факту, що не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, не є ефективним способом захисту і не призводить до реального відновлення порушеного права позивача.
Не погодившись з вказаним рішенням  суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП” звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 27.05.2020 у справі №914/2652/19 визнати незаконним та скасувати.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу апелянт зазначає, що на спірному маршруті вже є діючі договори №151/16 та №152/16 від 19.12.2016, укладені між Департаментом дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП”, а тому  суд не може спонукати відповідача до виконання укладених з позивачем договорів №55/16 та №56/16 від 08.07.2016, оскільки на одному маршруті не може працювати два перевізники і судовий розгляд даної справи є неможливим без залучення Товариства з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП” до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Окрім того, апелянт зазначає, що відповідач своїми навмисними незаконними діями приховав наявну у нього інформацію про наявність законних підстав для розірвання договорів з позивачем, як наслідок суд виніс рішення, яким грубо порушуються права Товариства з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП”.
09.09.2020 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “МИКОЛАЇВСЬКЕ АТП-14627” поступив відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП” у апеляційній скарзі не обгрунтовано в чому полягає незаконність та необгрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Окрім того, позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП” не є учасником відносин, які виникли між сторонами у даній справі, оскаржуваним судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалось, а тому апеляційне провадження слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України.
Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/2652/19 розподілено до розгляду судді – доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП” на рішення Господарського суду Львівської області від 27.05.2020  у справі №914/2652/19 залишено без руху.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2020  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП” на рішення Господарського суду Львівської області від 27.05.2020 у справі №914/2652/19, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.08.2020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 розгляд апеляційної скарги відкладено на 14.09.2020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 розгляд апеляційної скарги відкладено на 28.09.2020, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -   Товариство з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП” з підстав, викладених у вказаній ухвалі.
В судове засідання 28.09.2020 прибули представники позивача та третьої особи.
Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні повторно не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч.1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.
Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч.12 ст. 270 ГПК України.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, явка учасників справи у судове засідання судом не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.
Представник апелянта ( керівник  Товариства з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП”) в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване неприбуттям в судове засідання адвоката, що надає правову допомогу апелянту, та необхідністю додаткового обгрунтування адвокатом правової позиції скаржника у даній справі.
Зважаючи на те, що відповідно до ч.3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі, зокрема, через свого керівника (самопредставництво юридичної особи) або через представника, в судовому засіданні присутній керівник Товариства з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП”, апелянтом не подано доказів представництва його інтересів в суді іншими особами,  за змістом ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, а також враховуючи визначений ч.1 ст. 273 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції відмовив у  задоволенні клопотання апелянта про відкладення розгляду справи.
Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Львівської області від 27.05.2020 у справі №914/2652/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Представник позивача в судовому засіданні просив рішення Господарського суду Львівської області від 27.05.2020 у справі №914/2652/19 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача та третьої особи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 08.07.2016 між Департаментом дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації (Організатор) та Товариством з додатковою відповідальністю “МИКОЛАЇВСЬКЕ АТП-14627”, правонаступником якого, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є Товариство з обмеженою відповідальністю “МИКОЛАЇВСЬКЕ АТП-14627” (Перевізник) укладено договори №55/16 та №56/16 з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території області (далі  - Договори).
Відповідно до розділу 1 Договорів Організатор надає Перевізникові право на перевезення пасажирів в звичайному режимі руху на автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території області, № 555 Львів АС-1 - Новий Розділ АС - 1 БАЗ А079.19 (2011р.в.), 7-й та 8-й графіки, а Перевізник бере на себе зобов`язання надавати транспортні послуги населенню на умовах, передбачених чинним законодавством та цими договорами.
Відповідно до п.2.2.15. Договорів Перевізник зобов`язаний не допускати самовільних змін водіями маршруту руху транспорту. У пунктах, де функціонують автостанції, здійснює відправлення автобусів тільки з автостанцій з обілечуванням пасажирів через каси автостанцій.
Згідно з п.4.2. Договорів термін дії таких  встановлюється з 11.07.2016 до 10.07.2021.
Відповідно до п.6.1.1. Договорів такі може бути достроково розірвано Організатором в односторонньому порядку у разі невиконання Перевізником своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавством.
Згідно з п. 6.2. Договорів у разі дострокового розірвання цього договору, організатор повідомляє перевізника про це письмово не пізніше, ніж за 30 днів до моменту припинення дії договору.
Листом №1-1/4700/2 від 16.12.2016 відповідач, керуючись п.2.2.15. та п.6.1.1. Договорів,    повідомив позивача про розірвання Договорів через 30 днів з дати реєстрації даного повідомлення.
Наявність підстав для розірвання Договорів відповідачем у вищевказаному листі обґрунтовано тим, що 13.12.2016 його працівниками спільно з керівником автостанції «Львів №1» проводилась перевірка по дотриманню затвердженої схеми руху та розкладу відправлення автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за межі території Львівської області. Під час проведення перевірки виявлено порушення умов договору в частині не виконання рейсів на автобусному маршруті загального користування №555 Львів АС-1 - Новий Розділ АС (7, 8 графік).
Товариство з обмеженою відповідальністю “МИКОЛАЇВСЬКЕ АТП-14627” звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації про визнання незаконними дій щодо розірвання Договорів, спонукання до виконання Договорів, визнання Договорів чинними покликаючись на відсутність у відповідача підстав для розірвання в односторонньому порядку  Договорів.
  Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:
Відповідно до ст. 11 ЦК  України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків( ч.1 ст.  626 ЦК  України).
Згідно з  ст. 627 ЦК України  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього  кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1  ст.628 ЦК України  визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно  до  статті  629  ЦК  України  договір  є  обов`язковим  для  виконання сторонами. 
Положеннями статей 525, 526 ЦК України  встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором  або  законом.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.2  ст.193 ГК України).
Відповідно до п.1 ч.1  ст.611 ЦК України  у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Частиною 1  ст.188 ГК України  передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Відповідно до   ст.651 ЦК України   зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Як зазначалось вище, 08.07.2016 між сторонами у даній справі було укладено Договори, за змістом яких відповідач надав позивачу право на перевезення пасажирів в звичайному режимі руху на автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території області, № 555 Львів АС-1 - Новий Розділ АС - 1 БАЗ А079.19 (2011р.в.), 7-й та 8-й графіки, а позивач взяв на себе зобов`язання надавати транспортні послуги населенню на умовах, передбачених чинним законодавством та цими договорами.
Відповідно до п.2.2.15. Договорів позивач  зобов`язався не допускати самовільних змін водіями маршруту руху транспорту. У пунктах, де функціонують автостанції, здійснювати відправлення автобусів тільки з автостанцій з обілечуванням пасажирів через каси автостанцій.
Пунктами 4.2. Договорів сторони погодили термін дії таких  з 11.07.2016 до 10.07.2021.
Пунктом 6.1.1. Договорів сторони погодили, що такі може бути достроково розірвано відповідачем в односторонньому порядку у разі невиконання позивачем своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавством.
Листом №1-1/4700/2 від 16.12.2016 відповідач, керуючись п.2.2.15. та п.6.1.1. Договорів,    повідомив позивача про розірвання Договорів через 30 днів з дати реєстрації даного повідомлення  у зв`язку з тим, що 13.12.2016 працівниками відповідача спільно з керівником автостанції «Львів №1» проводилась перевірка по дотриманню затвердженої схеми руху та розкладу відправлення автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за межі території Львівської області. Під час проведення перевірки виявлено порушення умов договору в частині не виконання рейсів на автобусному маршруті загального користування №555 Львів АС-1 - Новий Розділ АС (7, 8 графік).
Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, спеціальним нормативно правовим актом, що регулює спірні правовідносини є  Закон України «Про автомобільний транспорт»  та Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від №1567 від 08.11.2006 р. (надалі по тексту - «Порядок»).
Згідно з  ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень. Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Відповідно до п.3 Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.
Згідно з п.4 Порядку державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові, позапланові та рейдові перевірки можуть проводитися із залученням спеціалістів органів внутрішніх справ і науково-дослідних установ (за погодженням з їх керівниками) з питань, що належать до їх компетенції.
Планова перевірка проводиться комплексно не частіше одного разу на рік. Позапланова перевірка проводиться на підставі заяви (повідомлення у письмовій формі) про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт (п.7 Порядку).
Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» №592 від 26.06.2015р., ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті. Правонаступником майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї  постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті.
Державна служба з безпеки на транспорті діє відповідно до положення, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015р.
Таким чином, повноважними особами на вчинення відповідних дій щодо державного контролю на автомобільному транспорті є посадові особи Державної служба з безпеки на транспорті.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, у відповідь на адвокатський запит №01/11 від 12.11.2019 Управління Укртрансбезпеки у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті листом №4807730/23-19 від 26.11.2019 повідомило, що у нього відсутня інформація щодо здійснення державного контролю 13.12.2016 транспортних засобів, які належать ТОВ «Миколаївське АТП-14627».
Окрім того, у відповідь на адвокатські запити:
- №02/09 від 17.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» листом №2 від 07.10.2019 повідомило, що в адміністрації автостанції відсутні будь-які документи (акт, довідка тощо), які б вказували на факт проведення 13.12.2016 працівниками департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку спільно з керівником АС «Львів № 1» перевірки по дотриманню затвердженої схеми руху та розкладу відправлення автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за межі Львівської області. Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» не може надати достовірної інформації чи підписувалися керівником АС «Львів № 1» документи за результатами проведення вищезазначеної перевірки, з огляду на давність її проведення в часі. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал-Всесвіт» не володіє будь-якою інформацією щодо інших перевірок 13.12.2016 перевізників і маршрутів керівником АС «Львів № 1» спільно з працівниками департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку; жодних документів щодо вказаних обставин надати не може;
- №02/11 від 07.11.2019 Приватне підприємство «АС-АВТО-ТРАНС» листом    №01-005 від 07.11.2019 повідомило, про те, що між Приватним підприємством «АС-АВТО-ТРАНС», яке здійснювало автостанційні послуги на автостанції Новий Розділ до 01.04.2017 та перевізником ТзОВ «Миколаївське АТП 14627» в період з 02.04.2012 по 01.04.2017 було заключено угоду на автостанційне обслуговування маршруту 555 Львів - Новий Розділ; в період з 02.04.2012 по 01.04.2017 єдиним перевізником, який здійснював відправлення на даному маршруті було ТзОВ « Миколаївське АТП 14627». Водночас, Приватне підприємство «АС-АВТО-ТРАНС» не володіє інформацією ні про проведення перевірки 13.12.2016 працівниками департаменту дорожнього господарства щодо дотримання перевізником затвердженої схеми руху на маршруті 555 Львів - Новий Розділ, представники ПП «АС-АВТО-ТРАНС» не були запрошені та участі не приймали, ні про склад комісії. Окрім того посадовими інструкціями працівників автостанції не передбачено можливість контролю за дотриманням перевізником схеми руху на маршруті. Також, за період роботи 02.04.2012 - 01.04.2017 порушень графіку руху, як на 7-8 графіку, так і на решту графіках виконанням ТзОВ « Миколаївське АТП 14627» на автостанції м. Новий Розділ не було, скарг на роботу маршруту 555 Львів-Новий Розділ виконанням ТзОВ « Миколаївське АТП 14627» на адресу автостанції м. Новий Розділ не надходило.
Враховуючи викладене вище, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не подані суду жодні докази, які б підтверджували порушення позивачем умов Договорів, що слугувало підставою для дострокового розірвання таких відповідачем в односторонньому порядку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача, спрямовані на розірвання Договорів в односторонньому порядку суперечать вимогам  Цивільного кодексу України  , а отже, є незаконними.
Відтак, позовні вимоги про визнання дій відповідача щодо розірвання Договорів в односторонньому порядку та про спонукання відповідача до виконання Договорів (зобов`язання відповідача до виконання зобов`язань за Договорами) є обґрунтованими та підставно задоволені судом першої інстанції.
Покликання апелянта на те, що суд не може спонукати відповідача до виконання укладених з позивачем Договорів оскільки  на спірному маршруті вже є діючі договори і на одному маршруті не може працювати два перевізники судом апеляційної інстанції відхиляється як таке, що не спростовує висновків суду першої інстанції про незаконність дій відповідача щодо дострокового розірвання Договорів в односторонньому порядку та обов`язковість Договорів для виконання сторонами.
Водночас, апелянтом не подано суду жодного належного та допустимого доказу,  який би підтверджував наявність підстав для розірвання відповідачем укладених з позивачем Договорів достроково в односторонньому порядку.
Відповідно до  ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статей  73,  74 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Відповідно до ч.5  ст.236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами  ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи наведені положення процесуального законодавства суд не приймає до уваги покликання апелянта на те, що відповідач своїми навмисними незаконними діями приховав наявну у нього інформацію про наявність законних підстав для розірвання Договорів з позивачем.
З огляду на вищенаведене,  колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 27.05.2020 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваному рішенні.
Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції  покласти на скаржника в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.
          Керуючись ст.ст.269,270,275,276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, -
Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:
1. Рішення Господарського суду Львівської області від 27.05.2020 у справі №914/2652/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Стрийське АТП”  – без задоволення.
2.  Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
3. Порядок та строк оскарження встановлені  ст. ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                 Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                          Плотніцький Б.Д. 

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.10.2020