ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 815/920/16
касаційне провадження № К/9901/26553/18, К/9901/26552/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Шипуліної Т.М.,  Ханової  Р.Ф., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» (далі - Товариство) та Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Одесі Міжрегіонального ГУ ДФС (далі - Інспекція) на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 (суддя - Бжасо Н.В.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016 (головуючий суддя - Золотніков О.С., судді - Осіпов Ю.В., Скрипченко В.О.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Одесі Міжрегіонального ГУ ДФС про визнання дій протиправними та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

Товариство звернулось до суду з позовом до Інспекції, у якому просило: скасувати наказ відповідача від 22.02.2016 № 52 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства»; визнати протиправними дії Інспекції щодо проведення 29.12.2015 засідання постійної комісії із розгляду спірних питань: чи-то «щодо помилкового вручення акту…» (згідно тексту листа від 30.12.2015 № 1858/10/8-28-41), чи-то «щодо самостійного виявлених технічних помилок…» (згідно тексту листа від 05.01.2016 № 11/10/28-08-41); визнати протиправними дії Інспекції щодо виправлення цифрових показників, дат та інших даних в акті перевірки від 21.12.2015 № 75/28-08-41/36362434/32 про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ФГ «Веста-Юг» за період з 01.11.2014 по 31.05.2015 та ПП «БАЯ» за період з 01.03.2015 по 31.05.2015, їх реальності та повноти відображення в податковому обліку.
На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалось на те, що з 24.11.2015 по 14.12.2015 посадовими особами Інспекції було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків СФГ «Веста-Юг» за період з 01.11.2014 по 31.05.2015 та ПП «БАЯ» за період з 01.03.2015 по 31.05.2015, їх реальності та повноти відображення в податковому обліку, результати якої оформлені актом від 21.12.2015 № 75/28-08-41/36362434/32, в якому зазначено про порушення Товариством підпунктів 14.1.91, 14.1.202 пункту 14.1 статті 14, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит по постачальниках ФГ «Веста-Юг» та ПП «БАЯ» за 2014-2015 роки на загальну суму 7834692,47 грн. Листами від 30.12.2015 за № 1858/10/8-28-41 та від 05.01.2016 за № 11/10/28-08-41 Інспекція повідомила Товариство про складення протоколу засідання постійної комісії контролюючого органу про розгляд спірних питань від 29.12.2015 № 11 щодо зміни висновку результативної частини акту від 21.12.2015 за № 75/28-08-41/36362434/32, а також абзацу 2 та 3 сторінки 51 зазначеного акту. На підставі акта перевірки та висновку до акту від 30.12.2015 Інспекцією були прийняті: податкове повідомлення-рішення від 05.01.2016 № 0000014100, яким Товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за основним платежем 3107893,86 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1553946,93 грн.; податкове повідомлення-рішення № 0000024100, яким Товариству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 4726798,61 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені Товариством до Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП, а 25.02.2016 Товариство отримало копію наказу Інспекції від 22.02.2016 № 52 про проведення з 25.02.2016 документальної позапланової виїзної перевірки у межах розгляду скарги Товариства на податкові повідомлення-рішення від 05.01.2016 № 0000014100 та № 0000024100 щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ФГ «Веста-Юг» за період з 01.11.2014 по 31.05.2015 та ПП «БАЯ» за період з 01.03.2015 по 31.05.2015, їх реальності та повноти відображення в податковому обліку. На думку позивача, відповідачем безпідставно складено протокол щодо зміни резолютивної частини акту перевірки, а оскаржений наказ виданий в порушення вимог  Податкового кодексу України. 
Одеський окружний адміністративний суд постановою від 14.09.2016 позов задовольнив частково: визнав протиправними дії Інспекції щодо проведення 29.12.2015 засіданні комісії з розгляду спірних питань, оформлені протоколом № 11. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Відмовляючи в частині задоволених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що: Товариство фактично допустило посадових осіб Інспекції до проведення перевірки, з огляду на що вимога про скасування наказу не підлягає задоволенню; виправлена редакція висновків акту перевірки жодним чином не впливає на цифрові показники (збільшення/зменшення сум грошового зобов`язання), а є лише технічною помилкою в зазначенні місяців, в яких встановлені порушення, тобто виправлення цифрових показників, дат та інших даних в акті перевірки від 21.12.2015 за № 75/28-08-41/36362434/32 не містить ознак протиправності. Задовольняючи позовні вимоги в іншій частині, суд виходив з того, що відповідач не повідомив позивача про виникнення спірного питання, чим позбавив його можливості бути присутнім під час розгляду цього питання за засіданні комісії по розгляду спірних питань, тоді як участь платника податків у такому засіданні є його законним правом.
Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 14.09.2016 змінив рішення суду першої інстанції, виключивши з його мотивувальної частини посилання на відсутність ознак протиправності в діях відповідача щодо виправлення цифрових показників, дат та інших даних в акті перевірки від 21.12.2015 № 75/28-08-41/36362434/32 як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог у зазначеній частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки оспорюваний наказ № 52 від 22.02.2016 був прийнятий на виконання вимог листа Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП, з огляду на те, що Товариством було подано скаргу на податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі висновків акту перевірки від 21.12.2015 № 75/28-08-41/36362434/32, в якій Товариством ставилося питання по скасування цих рішень з посиланням на неправильне викладення в акті інформації щодо декларування податкового кредиту, враховуючи неможливість об`єктивного розгляду наведених Товариством обставин без проведення перевірки, прийняття Інспекцією наказу про проведення перевірки відповідає наведеним вище положенням підпункту 78.1.5  пункту  78.1  статті  78 Податкового кодексу України, що виключає можливість задоволення вимог позивача по скасуванню названого  наказу, тоді як оцінка правомірності або неправомірності дій контролюючого органу щодо виправлення цифрових показників, дат та інших даних в акті перевірки від 21.12.2015 № 75/28-08-41/36362434/32 має надаватися адміністративним судом за результатами розгляду справи про скасування податкових повідомлень-рішень від 05.01.2016 № 0000014100 та № 0000024100, що виключає можливість задоволення позовних вимог у даній справі в цій частині. 
Інспекція подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на зазначені судові рішення, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування вимог касаційної скарги Інспекція посилається на те, що: суди не надали належної правової оцінки тому, що дії Інспекції з проведення постійної комісії з розгляду спірних питань, а також виправлення технічної описки у висновках акту перевірки відповідають положенням абзацу 2 пункту 1 розділу 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015  № 727 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 15.12.2016 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Інспекції та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
Товариство подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на зазначені судові рішення, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій, а постанову суду першої інстанції змінити, задовольнивши позов повністю.
В обґрунтування вимог касаційної скарги Товариство посилається на те, що: суди не надали належної правової оцінки тому, що: внаслідок протиправного викривлення змісту акту перевірки було порушено цілу низку прав Товариства, зокрема, щодо ознайомлення з висновками акту перевірки, подання заперечень на акт, прийняття податкових повідомлень-рішень тощо; відповідно до абзацу 4 пункту 6 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015,  № 727 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в акті (довідці) документальної перевірки, інформативних додатках та інших матеріалах не допускаються будь-які виправлення цифрових показників, дат та інших даних; диспозиція норми підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України передбачає наявність такої підстави як наявність обставин, що не були досліджені під час перевірки, тоді як суди вказують про вивчення обставин, але їх викладення було неправильним.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 15.12.2016 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 06.10.2020 прийняв касаційну скаргу Інспекції та касаційну скаргу Товариства до провадження та визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи та призначив попередній розгляд справи на 07.10.2020.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційних скаргах доводи Інспекції та Товариства та дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
У справі, що розглядається, суди встановили, що у період з 24 листопада по 14 грудня 2015 року Інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків СФГ «Веста-Юг» за період з 01.11.2014 по 31.05.2015 та ПП «БАЯ» за період з 01.03.2015 по 31.05.2015, їх реальності та повноти відображення в податковому обліку, результати якої оформлені актом від 21.12.2015 № 75/28-08-41/36362434/32, за висновками якого Товариством ули порушені вимоги підпунктів 14.1.91, 14.1.202 пункту 14.1 статті 14, пунктів 198.1 -198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством завищено податковий кредит по постачальниках ФГ «Веста-Юг» та ПП «БАЯ» за 2014-2015 роки на загальну суму 7834692,47 грн.
Листами від 30.12.2015 за № 1858/10/8-28-41 та від 05.01.2016 за № 11/10/28-08-41 Інспекція повідомила Товариство про складання протоколу засідання постійної комісії контролюючого органу про розгляд спірних питань від 29.12.2015 № 11 щодо зміни висновку результативної частини акту від 21.12.2015 № 75/28-08-41/36362434/32, а також абзаців 2 та 3 сторінки 51 цього акту.
На підставі акта перевірки та висновку до акту від 30.12.2015 Інспекція прийняла податкові повідомлення-рішення від 05.01.2016: № 0000014100, яким зменшила Товариству суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за основним платежем на 3107893,86 грн. та застосувала штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1553946,93 грн.; № 0000024100, яким зменшила Товариству розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2015 року на 4726798,61 грн.
19.01.2016 Товариство звернулось до Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП зі скаргою № 7 на вказані вище податкові повідомлення-рішення.
Начальник Інспекції, керуючись підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, на виконання вимог листа Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП від 19.02.2016 № 2151/7/28-10-10-4-33 щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки у межах розгляду скарги Товариства на податкові повідомлення-рішенні від 05.01.2016 № 0000014100 та на підставі доповідної записки заступника начальника відділу податкового супроводження підприємств сфери промислового виробництва від 22.02.2016 № 21/28-08-41 прийняв наказ від 22.02.2016 № 52 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства».
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із абзацами четвертим, п`ятим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. 

Відповідно до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Згідно з абзацом 1 пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. 

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, наказом від 22.02.2016 № 52 було призначено документальну позапланову виїзну перевірку позивача у межах розгляду скарги Товариства на податкові повідомлення-рішення від 05.01.2016 № 0000014100 та № 0000024100.

За таких обставин, Інспекція, приймаючи оспорюваний наказ, діяла у порядку та у спосіб, передбачений законодавством.

Відповідно до пунктів 1-6 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015,  № 727 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки. Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків або його законними представниками (керівником платника податків або уповноваженою ним особою). Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. Акт (довідка) документальної перевірки повинен бути складений на паперовому носії державною мовою і мати наскрізну нумерацію сторінок. Титульний аркуш акта (довідки) документальної перевірки друкується на номерному бланку контролюючого органу для складання актів документальних перевірок. У разі необхідності використання у змісті акта (довідки) документальної перевірки скорочених назв і загальноприйнятих абревіатур при першому вживанні відповідне словосполучення зазначається повністю з одночасною вказівкою в дужках його скороченої назви або абревіатури, яка буде використовуватись далі в тексті. В акті (довідці) документальної перевірки, інформативних додатках та інших матеріалах не допускаються будь-які виправлення цифрових показників, дат та інших даних.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 розділу 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015,  № 727 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), при виникненні спірних питань та наданні заперечень щодо встановлених порушень під час здійснення перевірки такі питання та заперечення виносяться на розгляд постійних комісій із розгляду спірних питань при відповідних контролюючих органах.
Положеннями пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України  (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях. У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду. Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.
У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що Інспекцією при формуванні паспорту перевірки в АС «Податковий блок» було виявлено технічну помилку у висновку акту від 21.12.2015р. №75/28-08-41/36362434/32. У зв`язку із самостійним виявленням зазначеної помилки, виникло спірне питання, для розв`язання якого було скликано засідання комісії по розгляду спірних питань.

Оскільки внесення виправлень у висновок до акту перевірки від 21.12.2015 №75/28-08-41/36362434/32 безпосередньо стосується прав Товариства, а участь платника податків у засіданні комісії по розгляду спірних питань є його законним правом, тоді як Інспекція не повідомила Товариство про виникнення спірного питання та його суть, чим позбавила його можливості бути присутнім під час розгляду цього питання на засіданні комісії по розгляду спірних питань, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправними дій Інспекції щодо проведення 29.12.2015 засідання постійної комісії із розгляду спірних питань, оформлене протоколом № 11, без участі позивача.

При цьому, правомірними є висновки суду апеляційної інстанції, що самі по собі дії не є юридично значимими та не мають безпосереднього впливу на стан суб`єктивних прав та обов`язків суб`єкта господарювання, вони не встановлюють ніяких вимог чи обов`язкових правил поведінки для платника податків, тоді як оцінка правомірності або неправомірності дій контролюючого органу щодо виправлення цифрових показників, дат та інших даних в акті перевірки від 21.12.2015 № 75/28-08-41/36362434/32 має надаватися адміністративним судом за результатами розгляду справи про скасування податкових повідомлень-рішень від 05.01.2016 № 0000014100 та № 0000024100.

Таким чином, доводи Товариства та Інспекції, викладені в касаційних скаргах, не спростовують висновків, наведених у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016, оскільки суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні касаційних скарг слід відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Товариства та касаційна скарга Інспекції підлягають залишенню без задоволення, а постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016 - без змін. 

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» та касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Одесі Міжрегіонального ГУ ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016 - залишити  без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	Л.І. Бившева Т.М. Шипуліна   Р.Ф. Ханова