У Х В А Л А  
05листопада 2020 року
м. Київ
справа № 504/242/18
провадження № 61-14577ск20
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Штелик С. П.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року про закриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування розпорядження про звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який неодноразово уточнювала та з урахуванням останніх уточнень просила:
1) Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області про притягнення  ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, а саме:
- Розпорядження від 22.09.2017 року №92/2017 - СР про оголошення догани з позбавленням премії при нарахуванні заробітної плати;
- Розпорядження від 30.11.2017 року №125/2017 - КР про оголошення догани;
- Розпорядження від 01.12.2017 року №126/2017 - КР про оголошення догани;
- Розпорядження від 04.12.2017 року №131/2017 - КР про оголошення догани;
- Розпорядження від 07.12.2017 року №133/2017 - КР про оголошення догани;
2) Визнати звільнення ОСОБА_2 з роботи незаконним.
3) Скасувати розпорядження сільського голови Трояндівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області від 26.12.2017 №138/2017 - КР про звільнення   ОСОБА_2 ,  секретаря  Трояндівської  сільської   ради   УІІ   скликання   за   п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, які перешкоджають продовженню даної роботи;
4) Внести  зміни  до  запису, зробленого 04.01.2018 року у трудовій книжці ОСОБА_2 щодо звільнення за п.2 ст. 40 КЗпП України про звільнення за заявою про дострокове припинення повноважень секретаря Трояндівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області, за власним бажанням.
5) Стягнути з Трояндівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області середньо місячну заробітну плату за час вимушеного прогулу, у зв`язку з незаконним звільненням, починаючи з 04.01.2018 року по 05.03.2019 року, а також витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 4228,80 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Кіровської (нині Трояндівської) сільської ради №03-УІІ від 05.11.2015 року, шляхом таємного голосування її обрано секретарем Кіровської сільської ради. На протязі 2017 року між нею та сільськім головою, виникли неприязні стосунки, в результаті чого їй було оголошено п`ять безпідставних доган, чотири з яких після дачі свідчень проти ОСОБА_3 в суді. В результаті чого 07.12.2017 року, вона була вимушена подати заяву про дострокове припинення повноважень. Однак відповідач порушивши процедуру звільнення секретаря сільської ради, прийняв незаконне розпорядження про її звільнення, не розглянувши заяву про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради - звільнення за власним бажанням, на сесії. Вважає, що зазначене розпорядження є незаконним та підлягає скасуванню, а запис у трудовій книжці підлягає зміні про причину звільнення за власним бажанням, оскільки її було звільнено за п.2 ст. 40 КЗпП, що суперечить вимогам ч.3 ст. 147-1 КЗпП України, а саме працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільненні тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав передбачених законодавством, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом.
Рішенням   Комінтернівського  районного  суду  Одеської  област і від  16  грудня  2019 року уточнені позовні вимоги  ОСОБА_2 задоволено. Визнано незаконним та скасувати розпорядження голови Трояндівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, а саме: Розпорядження від 22.09.2017 року №92/2017 - СР про оголошення догани з позбавленням премії при нарахуванні заробітної плати; Розпорядження від 30.11.2017 року №125/2017 - КР про оголошення догани; Розпорядження від 01.12.2017 року №126/2017 - КР про оголошення догани; Розпорядження від 04.12.2017 року №131/2017 - КР про оголошення догани; Розпорядження від 07.12.2017 року №133/2017 - КР про оголошення догани; визнано звільнення ОСОБА_2 з посади секретаря Трояндівської сільської ради - незаконним. Скасувано розпорядження сільського голови Трояндівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області від 26.12.2017 №138/2017 -КР про звільнення ОСОБА_2 , секретаря Трояндівської сільської ради УІІ скликання за п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, які перешкоджають продовженню даної роботи та внести зміни до запису, зробленого 04.01.2018 року у трудовій книжці ОСОБА_2 щодо звільнення за п.2 ст. 40 КЗпП України про звільнення за заявою про дострокове припинення повноважень секретаря Трояндівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області, за власним бажанням. Стягнено з Трояндівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області на користь ОСОБА_2 середньо місячну заробітну плату за час вимушеного прогулу, у зв`язку з незаконним звільненням, починаючи з 04.01.2018 року по 05.03.2019 року в розмірі 104953 (сто чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 69 коп. Стягнено з Трояндівської сільської ради Лиманського р-ну Одеської області на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 7000 ( сім тисяч) грн. та сплачений судовий збір в розмірі 4228,80 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив визнати нечинним оскаржуване судове рішення та справу направити до Одеського окружного адміністративного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
В доводах апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 є представником громади, виборцем, голос якого ганебно викривили, а також, що він здійснює контроль над діями місцевих адміністрацій щодо нехтування посадовими особами Трояндівської сільської ради законодавства у сфері містобудівної діяльності, стандартів і правил, зокрема встановлення зупинок громадського транспорту в селах Трояндове, Ониськове, Ставки.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2020 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 грудня 2019 року. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 грудня 2019 року, оскільки встановлено, що судовим рішенням  питання  про  права,  свободи,  інтереси  та (або)  обов`язки ОСОБА_1  не вирішувалося.
У жовтні 2020 року   ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалуОдеського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 жовтня 2020 року визначено суддю-доповідача Петрова Є. В., судді, які входять до складу колегії: Мартєв С. Ю., Сімоненко В. М.
Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду Капустинського В. А. «Про призначення повторного   автоматизованого   розподілу   судової  справи»   від 02  листопада  2020 року № 2680/0/226-20, на підставі повідомлень судді Петрова Є. В. відповідно  до підпунктів 2.3.25 та 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, розділу 4.2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду  у  Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня  2017 року № 8,  та  рішення  зборів  суддів  Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2020 року № 4 «Про обрання суддів до Великої Палати Верховного Суду», призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за касаційним провадженням № 61-14577ск20.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 02листопада 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Петрова Є. В. та судді, які входять до складу колегії: Калараш А. А., Штелик С. П.
Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
У касаційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати ухвалу Одеськогоапеляційного суду від 10 вересня 2020 року та направити справу для розгляду до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права. В обґрунтування скарги зазначає, що суд порушив його право на апеляційне оскарження судового рішення, внаслідок неповного з'ясування обставин. Закриваючи апеляційне провадження з тих підстав, що оскаржуване судове рішення не впливає на його права, суд апеляційної інстанції не врахував наявність відкритого касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі №420/3413/20, якими відмовлено у відкритті провадження у справі   ОСОБА_1 до Комінтернівського районного суду Одеської області, судді Комінтернівського районного суду Одеської області Вінської Н.В., голови Комінтернівського районного суду Одеської області судді Доброва П. В., треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: голова Лиманської обласної державної адміністрації Куций М. В., голова Лиманської районної державної адміністрації Одеської області Приймак В. М., голова Лиманської районної ради Одеської області Тефтул Г. О., виконуюча обов`язки голови Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області - секретар Трояндівської   сільської   ради   Лиманського   району  Одеської області  Чеботарьова О.М., ОСОБА_2,  ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача  ОСОБА_3 про визнання протиправними бездіяльність та дії та зобов`язання вчинити дії.
Заявник вважає, що закриваючи апеляційне провадження у даній справі суд помилково залишив в законній силі нечинне рішення суду першої інстанції.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.
Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Згідно із пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Встановивши, що правовідносини у даній конкретній справі стосуються прав та обов`язківОСОБА_2 та Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, судове рішення місцевого судуухвалене у даній конкретній справі не містить висновків щодо прав та обов`язків  ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що при вирішенні даного конкретного спору не вирішувалось питання про права, свободи, інтереси або обов`язки заявника, а відтак, відкрите апеляційне провадження підлягає закриттю.
Апеляційний суд після відкриття апеляційного провадження дослідив надані заявником матеріали на підтвердження доводів апеляційної скарги, дав їм правову оцінку, про що навів відповідні мотиви.
Постановляючи ухвалу про закриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції діяв у межах своїх повноважень визначених процесуальним законом.
Врахувавши, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у справі, в якій він не брав участі, на судове рішення, яким не вирішувалось питання про його права та обов`язки, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України. Правильність застосування цієї норми права судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів.
У  касаційній  скарзі  не  зазначено  чим  саме  порушено права та інтереси ОСОБА_1 . Заявник посилається на те, що він є громадським діячем і судове рішення у даній справі стосується його прав як виборця.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996  року;  BRUALLA  GOMEZ  DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1   на  ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року про закриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування розпорядження про звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                             Є. В. Петров
                                                                                                                                  А. А. Калараш
                                                                                                                                     С. П. Штелик