УХВАЛА

21 грудня 2020 року 
Київ
справа №240/1096/20
адміністративне провадження №К/9901/32799/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області 
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року 
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року 
у справі №240/1096/20 
за позовом ОСОБА_1 
до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом №3 від                  02 грудня 2018 року Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю з метою виплати їм грошової компенсації, в частині відмови йому призначити грошову компенсацію для отримання житлового приміщення;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому грошову компенсацію для отримання житлового приміщення відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №214 від 28 березня 2018 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від  15 вересня 2020 року, позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями відповідач направив до Верховного Суду касаційну скаргу у справі №240/1096/20.
Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №240/1096/20 - повернуто особі, яка її подала.
25 листопада 2020 року відповідачем повторно направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від   29 квітня 2020 року  та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №240/1096/20.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 15 вересня 2020 року, проте з касаційною скаргою відповідач звернувся до Верховного Суду 25 листопада 2020 року, тобто пропустивши строк на касаційне оскарження.
Відповідно до ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 5 ст. 333 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що строк на подачу касаційної скарги сплинув тоді, коли касаційна скарга знаходилась на розгляді у Верховному Суду. Також зазначено, що повернення касаційної скарги на перешкоджає особі, яка її подала на повторне звернення до суду касаційної інстанції.
З огляду на такі доводи колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Пунктом 6 ч. 5 вищевказаної статті КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Колегія суддів зазначає, що недотримання вимог КАС України при поданні касаційної скарги, що мало наслідком її повернення, саме по собі не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 20 грудня 2019 року по справі № 640/4918/19.
Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Для доступу до судових рішень Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, що є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. До Реєстру вносяться всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.
Відповідно до ч .ч. 1, 2  ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог ст. 7 цього Закону.
Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвала Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року про повернення касаційної скарги оприлюднена 21 жовтня 2020 року.
Отже, інформацію про повернення касаційної скарги скаржник мав можливість отримати також і з Єдиного державного реєстру судових рішень, починаючи з                  21 жовтня 2020 року, однак, касаційну скаргу повторно подано тільки 25 листопада 2020 року.
Значний проміжок часу з моменту винесення ухвали про повернення касаційної скарги та повторним поданням скаржником касаційної скарги вказує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника у касаційному перегляді судових рішень у даній справі.
Поновлення судом строку на касаційне оскарження з урахуванням вищезазначеного не відповідатиме принципу правової визначеності як одного з основних елементів принципу верховенства права.
Зважаючи на наведене, вказані скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження причини його пропуску, не є поважними в розумінні вимог процесуального закону, що є підставою для залишення касаційної скарги  без руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху до надання суду інших підстав для його поновлення.
З урахуванням викладеного, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки шляхом надання до суду касаційної інстанції доказів наявності інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Неусунення недоліків касаційної скарги в частині незазначення інших підстав для його поновлення є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України). 
Керуючись ст.ст. 121, 328, 329, 330, 332, 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №240/1096/20, викладені у клопотанні Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про поновлення строку на касаційне оскарження.
Залишити без руху касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області  на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №240/1096/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду                                                                       І.В Желєзний

                                                                                                               Я.О. Берназюк

                                                                                                                Н.В. Коваленко