ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року 
м. Київ
справа №  810/3025/16
адміністративне провадження № К/9901/30922/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року (суддя Балаклицький А.І.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року (головуючий суддя Пилипенко О.Є., судді: Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Підприємець, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - Інспекція, відповідач) про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 22 серпня 2016 року №00057/10-04-12/ НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що рішення про застосування до неї фінансових санкцій є незаконним, оскільки перевірка, за результатом проведення якої це рішення прийнято, проведена податковим органом за відсутності у нього відповідних повноважень; також, на думку позивача, положення щодо надсилання до податкового органу звітів в електронній формі, що передбачені наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення", порушують і звужують її права.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи такі рішення, суди, дослідивши обставини справи, прийшли до висновку, що суб`єкти господарювання, які у встановленому Законом України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон №481/95) порядку отримали ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, зобов`язані подавати до контролюючого органу, який видав таку ліцензію, звіти про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів у роздрібній мережі, форми яких затверджені наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2016 року за №340/28470; проте, оскільки звіти про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів у роздрібній мережі за формами №1-РА та №1-РТ за червень 2016 року до податкового органу від позивача не надходили, відповідачем правомірно прийнято оскаржуване рішення про застосування до неї фінансових санкцій.

Не погоджуючись з прийнятими судами рішеннями, Підприємець звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій просила їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на ті ж обставини, що вже зазначались в позовній заяві, а також вказуючи на неприйняття судами попередніх інстанцій до уваги подальшого внесення законодавцем змін до правових норм, що регулюють спірні питання, якими, зокрема, визнано такими, що втратили чинність, форми звітів №1-РА та №1-РТ і Порядки їх заповнення, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2016 року за №340/28470.

Відповідач своїм правом на подання письмових заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить до наступного висновку.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області 30 травня 2003 року та як платник податків, зборів і обов`язкових платежів перебуває на податковому обліку в Бориспільському відділенні Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Позивач здійснює господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями, тютюновими виробами та алкогольними напоями і має дві ліцензії - на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 05 лютого 2016 року НОМЕР_2, термін дії з 15 лютого 2016 року по 14 лютого 2017 року; на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 05 лютого 2016 року НОМЕР_3, термін дії з 15 лютого 2016 року по 14 лютого 2017 року.

У серпні 2016 року посадовою особою Інспекції на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49, статті 17 Закону №481/95 проведено перевірку Підприємця стосовно своєчасності подання форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (за формою №1-РА - Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі та за формою №1-РТ - Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі) за червень 2016 року, за результатами якої складено акт від 08 серпня 2016 року №39/10-04-15-50.

Згідно висновків вказаного акту встановлено порушення позивачем вимог пунктів 5 та 6 Порядків заповнення форм звітів №1-РА (звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі) та №1-РТ (звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі), затверджених наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49, внаслідок неподання до контролюючого органу звітів за формами №1-РА та №1-РТ за червень 2016 року.

На підставі висновків акту перевірки та положень абзацу 18 частини 2 статті 17 Закону №481/95 Інспекцією 22 серпня 2016 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №00057/10-04-12/ НОМЕР_1 , відповідно до якого до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у загальній сумі 34 000,00 грн. за неподання звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів у роздрібній мережі (по 17 000,00 грн. за кожне порушення).

Не погодившись із прийнятим Інспекцією рішенням, Підприємець звернулась до суду з позовом у даній справі.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 15 Закону №481/95 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Положеннями частини 3 статті 16 Закону №481/95 передбачено, що суб`єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України (частина 1 статті 16 Закону №481/95).

В частині 1 статті 17 Закону №481/95 встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень (абзац 18 частини 2 статті 17 Закону №481/95).

Згідно із частиною 4 статті 17 Закону №481/95 рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 березня 2016 року за №340/28470, затверджено Порядок заповнення форми звіту №1-РА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі" та Порядок заповнення форми звіту №1-РТ "Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі".

Так, відповідно до пункту 1 Порядку заповнення форми звіту №1-РА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі" звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі (далі - Звіт) подають суб`єкти господарювання, які одержали ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі.

Аналогічні положення закріплено й в пункті 1 Порядку заповнення форми звіту №1-РТ "Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі".

Також пунктами 5 та 6 вказаних Порядків відповідно передбачено, що звіти складаються окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, подаються до органів ДФС за основним місцем обліку суб`єкта господарювання/за місцем реєстрації суб`єкта господарювання.

Отже, як зазначили суди, суб`єкти господарювання, які у встановленому Законом №481/95 порядку отримали ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами зобов`язані подавати звіти про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів у роздрібній мережі, форми яких затверджені наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2016 року за №340/28470.

При цьому, судами встановлено та не заперечується позивачем, що звіти за формами №1-РА та №1-РТ, зокрема, за червень 2016 року, нею не подавались та не надсилались, а відтак суди прийшли до висновку про допущення Підприємцем порушення вимог частини 3 статті 16 Закону №481/95.

Стосовно ж доводів позивача про відсутність у відповідача повноважень на проведення перевірок та винесення відповідних рішень, суди попередніх інстанцій зазначили наступне.

Державна фіскальна служба України в силу положень підпункту 22 пункту 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236, здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а згідно з пунктом 7 цього ж Положення ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

За змістом підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, до яких належить відповідач, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, територіальний орган ДФС, як орган, що здійснює ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, уповноважений проводити перевірки своєчасності подання суб`єктами господарювання звітності, в тому числі звітів за формами №1-РА та №1-РТ, та виносити відповідні рішення за їх результатами. При цьому, зміна або ліквідація структурних підрозділів територіальних органів ДФС, реорганізація таких контролюючих органів за приписами наведеного законодавства не тягне за собою наслідків у вигляді звільнення суб`єктів господарювання від відповідальності у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки внутрішні організаційні зміни контролюючого органу не створюють будь-яких наслідків відносно позивача як суб`єкта господарювання.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій у справі, що розглядається, прийшли до висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення Інспекції про застосування фінансових санкцій.

Доводи ж касаційної скарги не спростовують мотивів, покладених судами в основу оскаржуваних рішень, та обставин вчинення позивачем виявленого контролюючим органом порушення, як і не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених обставин справи, що, в свою чергу, не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Що ж до тверджень Підприємця про неприйняття судами попередніх інстанцій до уваги подальшого внесення законодавцем змін до правових норм, що регулюють спірні питання, якими, зокрема, визнано такими, що втратили чинність, форми звітів №1-РА та №1-РТ і Порядки їх заповнення, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2016 року за №340/28470, то, як зазначає в касаційній скарзі сама ж позивач, такі зміни до законодавства були внесені лише в листопаді 2016 року, тобто не діяли ні на час проведення перевірки, ні на час прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Васильєва   В.П. Юрченко