ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 р.	Справа № 480/3224/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання - Ковальчук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Савицька Н.В., м. Суми) від 21.11.2019 (повний текст рішення складено 25.11.2019) по справі № 480/3224/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" до  Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шанс" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Шанс") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Сумській області), і просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Сумській області, що полягає у ненаданні Державній казначейській службі України реєстру згідно заяви про повернення суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (додаток 4) до декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року подану ТОВ "Шанс" податковий номер 31337146 у сумі 1 216 474 грн; зобов`язати Головне управління ДФС у Сумській області надати Державній казначейській службі України реєстр згідно заяви про повернення суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (додаток 4) до декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року подану ТОВ "Шанс" податковий номер 31337146 на рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", МФО 320984 у сумі 1 216 474 гривень.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що за заявою позивача, відповідачем безпідставно не надано Державній казначейській службі України реєстр про повернення суми коштів, які рахуються у системі електронного адміністрування за ТОВ "Шанс" як переплата, на поточний рахунок Товариства.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 року  адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Сумській області (вул. Іллінська, 13. м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 39456414), що полягає у ненаданні Державній казначейській службі України реєстру згідно заяви про повернення суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (додаток 4) до декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс" податковий номер 31337146 у сумі 1 216 474 грн.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13. м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 43144399) надати Державній казначейській службі України реєстр згідно заяви про повернення суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (додаток 4) до декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс" податковий номер 31337146 на рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", МФО 320984 у сумі 1 216 474 гривень.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" (с.Миколаївське, Роменський район, Сумська область, 42052, код ЄДРПОУ 31337146) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13. м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 43144399) судовий збір у розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн.
Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм матеріального, процесуального  права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст.  229 та ч. 2 ст.         313  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що  01.07.2019 ТОВ "Шанс" направлено до ГУ ДФС у Сумській області засобами поштового зв`язку податкову декларація з податку на додану вартість за червень 2019 року з додатками (додаток 2 - довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, додаток 4 - заява про повернення суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та додаток 5 - розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів).
У додатку № 4 до декларації з ПДВ за червень 2019 року Товариством зазначено, що кошти на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (СЕА ПДВ), що перевищують суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, у сумі 1 216 474 грн, слід перерахувати на рахунок Товариства № НОМЕР_1 в АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", МФО 320984.
Листом від 15.07.2019 №14994/10/18-28-52-006 ГУ ДФС у Сумській області повідомило про прийняття декларації з ПДВ за червень 2019 року та про її внесення до бази АІС "Податковий блок" (вх. №24588/10/52 від 02.05.2019).
06.08.2019 адвокатом Громовим Р.С. було направлено адвокатський запит до ГУ ДФС у Сумській області про надання інформації щодо подачі реєстру про перерахування суми коштів з рахунку у СЕА ПДВ на поточний рахунок Товариства.
15.08.2019 від ГУ ДФС у Сумській області поштою надійшла відповідь від 13.08.2019 за №5350/18-28-12-01-29/АДВ, згідно якої повідомлено про неподання реєстру та неможливість повернення надлишково сплачених коштів з рахунку СЕА ПДВ на поточний рахунок Товариства.
Позивач вважає, що неподання відповідачем до Державної казначейської служби України реєстру є протиправним, у зв`язку з чим ТОВ "Шанс" звернулося до суду за захистом своїх прав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що  бездіяльність відповідача є протиправною, а позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Стаття 200-1. Податкового кодексу України визначає електронне адміністрування податку на додану вартість.
Так п. 1 ст. 200-1 Податкового кодексу України визначено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.
Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Положеннями пункту 21 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (далі - Порядок №569) визначено, що якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на електронному рахунку платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати контролюючому органу у складі податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок платника податку, реквізити якого зазначаються в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку, або до бюджету в рахунок сплати податкового боргу з податку, що виник починаючи з 01.07.2015.
Згідно абзацу четвертого п.21 Порядку №569 для відповідного перерахування коштів ДФС надсилає Казначейству реєстр, в якому зазначаються найменування платника податку, податковий номер та індивідуальний податковий номер, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника податку, та реквізити такого рахунка (у разі подання платником податку заяви про повернення коштів на його поточний рахунок).
Відповідно до абзацу п`ятого п.21 Порядку №569 Казначейство на підставі зазначеного реєстру протягом п`яти робочих днів після закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати платником податку сум податкових зобов`язань, здійснює відповідне перерахування.
Вищенаведені положення  узгоджуються з положеннями ст. 200-1 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до п. 200-1.5 ст. 200-1 Податкового кодексу України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.
Відповідно до абзацу другого п.200.1.6 ст. 200.1 ПК України якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право додати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених початкових зобов`язань з податку.
У відповідності до абзацу п`ятого п.200.1.6 ст.200.1 ПК України для відповідного перерахування таких коштів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету/на поточний рахунок та реквізити поточного рахунку платника (у випадку подання заяви платника на повернення коштів на такий рахунок).
Відповідно до абзацу шостого п.200.1.6 ст.200.1 ПК України на підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів після граничного терміну, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати платником сум податкових зобов`язань, здійснює таке перерахування до бюджету/на поточний рахунок платника податку.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, має право надсилати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коригуючі реєстри для уточнення інформації, зазначеної у раніше надісланих реєстрах.
Наказом Міністерства фінансів України від 23.02.2017 №276 "Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України" (далі - Наказ) внесено зміни до форми податкової декларації з податку на додану вартість та викладено її у новій редакції.
Вищезазначеним наказом затверджено форму заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, як одного з додатків до декларації - (Д4).
Так, вказана форма Д4 передбачає заповнення даних таблиці про відомості щодо суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зазначення напрямку перерахування такої суми коштів (до бюджету або на поточний рахунок) з відображенням суми у цифровій та словесній формах. При цьому у разі обрання платником податку напрямку перерахування такої суми коштів на поточний рахунок необхідним є зазначення реквізитів такого рахунку. 
У рамках СЕА ПДВ для платників податку передбачено механізм перерахування суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, за одним із обраних платником у Додатку 4 до декларації з податку на додану вартість напрямків: до бюджету або на поточний рахунок платника податку.
Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що 1 216 474 грн. значиться на рахунку Товариства як передплата. 
На підставі вищенаведеного, колегія судів робить висновок, що ГУ ДФС у Сумській області безпідставно не надано до Державної казначейської служби України реєстр, згідно заяви позивача про повернення суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (додаток 4) до декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року ТОВ "Шанс", а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо тверджень апелянта про те, що сплив термін позовної давності 1095 днів з дати сплати вказаної суми на дату вимоги про її повернення, колегія судів зазначає, що чинним законодавством України не встановлено жодних термінів у період яких платник податків може повернути суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Щодо тверджень апелянта про те, що вказана переплата виникла на підставі того, що платником податків не було своєчасно подано податкову звітність з ПДВ за період жовтень - листопад 2016 року та не задекларовано податкові зобов`язання по податковим накладним, виписаним на ТОВ ПВП «Стандарт», колегія судів зазначає, що доказів на підтвердження неправомірності виникнення передплати та об`єктивної неможливості подати реєстр згідно заяви позивача про повернення суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість  під час розгляду справи відповідачем ані до суду першої інстанції ані до суду апеляційної інстанції надано не було. 
Крім того, як зазначає позивач, несвоєчасність подання податкової звітності  до податкового органу  зумовлена систематичною протиправністю  дій суб`єкта владних повноважень щодо Товариства. 
Так, судовими рішеннями у справах №825/1144/16, №480/4034/18 та № 480/4038/18 визнано протиправними дії Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів.  Крім того, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 р.  по справі №480/596/19 визнано протиправними дії Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області щодо неприйняття податкової звітності Товариства, а саме: податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками за травень 2016- грудень 2016, березень 2017 -  грудень 2017, січень 2018, лютий 2018, березень 2018, квітень 2018, травень 2018, липень 2018, серпень 2018, вересень 2018, жовтень 2018,          листопад 2018 та зобов`язано їх прийняти.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апелянта спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 року по справі № 480/3224/19  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Я.В. П`янова    З.Г. Подобайло   	
Повний текст постанови складено  20.10.2020 року