Ухвала
Іменем України 
02 листопада 2020 р.
м. Київ
Справа № 419/1492/19
Провадження № 51-4713 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Луганського апеляційного суду від 14 липня 2020  року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 27 лютого 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 16  травня 2019 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.
 
Строк відбування покарання ОСОБА_4 постановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 27 лютого 2020 року до набрання вироком законної сили відповідно до положень ст. 72 КК України.
 
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 14 липня 2020  року вищевказаний вирок змінено в частині застосування ч. 1 ст. 70 КК України та визначення початку строку відбування покарання, зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання та застосовано ч. 4 ст. 70 КК України.
 
Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим: 
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 16  травня 2019 року, більш суворим, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
-за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 16  травня 2019 року до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. 
 
Постановлено рахувати початок строку відбування покарання з моменту набрання вироком законної сили.
 
В строк відбування покарання зараховано попереднє ув`язнення з 27 лютого 2020 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.
 
В іншій частині вирок залишено без змін.
 
На ухвалу апеляційного суду прокурор подала касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху в зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. 
 
У межах наданого строку прокурор повторно звернулася до суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунула.
 
Як касаційний суд вказував в ухвалі від 05 жовтня 2020 року, згідно ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені апеляційним судом при винесенні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
 
Однак, у повторно поданій скарзі прокурора не міститься доводів допущення судом апеляційної інстанції таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів статей 370, 374, 412, 419 цього Кодексу.
 
До того ж, у скарзі прокурора також не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення. 
Крім того, знову формально вказуючи на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість, прокурор своїх тверджень належним чином не мотивувала та не навела доводів щодо явної несправедливості призначеного  ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2  місяці та чому покарання у виді 3 років 6 місяців буде достатнім, з огляду на положення ст.  414 КПК України, а також зважаючи на приписи статей 50, 65 ККУкраїни.
 
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути прокурору на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.
 
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, Суд
 
постановив:
 
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Луганського апеляційного суду від 14 липня 2020  року щодо ОСОБА_4 , а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                  ОСОБА_3