04.11.20
22-ц/812/1841/20
Провадження № 22-ц/812/1841/20         Доповідач апеляційної інстанції-Тищук Н.О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2020 року                                             м. Миколаїв
                                                                                  справа № 487/7819/20
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
       головуючого Тищук Н.О.,
       суддів: Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В., 
       із секретарем Колосовою О.М.,
розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу

ОСОБА_1 
на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 11 вересня 2020 року суддею Павловою Ж.П., в приміщенні цього ж суду зі складанням її повного тексту, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом 
акціонерного товариства «Миколаївобленерго»
до ОСОБА_1 
про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,-

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2018 року АТ «Миколаївобленерго» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за не обліковану електричну енергію.
Позивач зазначав, що 24 вересня 2018 року в ході проведення технічної перевірки електроустановок у квартирі АДРЕСА_1  було виявлено порушення пункту 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а саме - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, без приладу обліку, яке неможливо виявити при контрольному огляді. Порушення полягало у підключенні додаткових розеток у ванній кімнаті шляхом розриву кабелю вводу, прихованого у стіні квартири. Спожита таким чином електроенергія не обліковувалась і не оплачувалась. За фактам порушення складено акт № К-1915, який розглянуто комісією та розраховано суму спричинених відповідачкою збитків, яка склала 77 959 грн. 49 коп.
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власницею квартири, в якій виявлено порушення та є споживачем електричної енергії за цією адресою, позивач просив стягнути з неї суму збитків. 
Відповідачка позов не визнала, посилалась на те, що самовільного підключення вона не здійснювала, порушення можливо було виявити під час контрольного огляду вузла обліку, та позивачем при розрахунку збитків було невірно застосовано методику 2006 року. 
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2020 року позов задоволено, з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» стягнуто 77 959, 49 грн. збитків та 1 762 грн. судового збору.
В апеляційній скарзі відповідачка просила рішення скасувати та відмовити АТ «Миколаївобленерго» у задоволенні позову, посилаючись на дію на час виникнення спірних правовідносин «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року № 562, якою передбачено нарахування збитків за таке порушення за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, а не за 983 дні, як нараховано позивачем; на незалучення спеціаліста для перевірки правильності розрахунку збитків; на те, що самовільного підключення вона не здійснювала; не призначення судом експертизи для з`ясування питання про період, коли могли бути прокладені кабелі в обхід лічильника; на вжиття нею заходів досудового вирішення з позивачем питання про додаткове обстеження стану електропроводки її квартири.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Миколаївобленерго» просило рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на правильність висновків суду щодо стягнення з відповідачки суми боргу за недовраховану електричну енергію в розмірі 77959,49 грн.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення та виклику учасників справи. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 з 22 вересня 2015 року (а.с. 21, 22-23).
21 січня 2016 року між ПАТ «Миколаївобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір № 1420605 про користування електричною енергією (а.с. 17).
4 вересня 2018 року в ході проведення технічної перевірки електроустановок у квартирі відповідачки виявлено порушення пункту 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яке полягало у самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, без приладу обліку, яке неможливо виявити при контрольному огляді, а саме - підключення додаткових розеток у ванній кімнаті шляхом розриву кабелю вводу, прихованого у стіні квартири. Спожита таким чином електроенергія не обліковувалась і не оплачувалась.
За фактам порушення складено акт № К-1915 (а.с. 7).
Вказаний акт розглянуто комісією та розраховано суму спричинених відповідачкою збитків, яка за підрахунками позивача склала 77 959 грн. 49 коп. (а.с. 8).
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 56-58 Закону України "Про ринок електричної енергії".
Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Згідно з частиною 1 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. 
Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 4 частини 2 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Відповідно до підпункту 20 пункту 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі по тексту - ПРРЕЕ), споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Згідно пункту 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі, фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або Методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.
Відповідно до пункту 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти Методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
У пункті 8.2.4. ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.
Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року № 562 дійсно втратила чинність тільки 27.07.2019 року на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.07.2019 № 1525 «Про затвердження Змін до постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». Тобто на час виявлення самовільного підключення відповідача зазначена Методика діяла.
Розрахунок боргу проведений з 15.01.2016р. (дата попередньої перевірки) по 24.09.2018р. (дата складання акту порушення ПРРЕЕ) за формулою (2.7) п. 3.5 Методики.
Порушення, виявлене представниками позивача, відповідає зазначеному п.п.6 п. 2.1. Методики, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, без приладу обліку, яке неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку» (а.с.7).
Тому колегія суддів не приймає доводи апелянта про необхідність застосування п. 2.7 Методики, в якому зазначається про необхідність нарахування обсягу самовільно спожитої електричної енергії за період, що не перевищує сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, оскільки даний пункт застосовується щодо інших порушень, а саме вказаних в п.п.5 п.2.1. Методики - самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.
П. 3.5 Методики передбачено, що у разі виявлення порушення, яке передбачено у п.п. 6 п.3.1 Методики - підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймача або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії, добовий обсяг споживання електричної енергії визначається за формулою (2.7) Методики. Час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год.
Згідно п. 2.8 Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 6 пункту 2.1 цієї Методики, кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок, визначається за формулою:

Д = Д + Д , (2.6) 
пер пор усун 
де: Д пор кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
Якщо споживач встановив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до недообліку спожитої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу не мали можливості, Д пор визначається виходячи з кількості робочих днів споживача з дня останньої технічної перевірки, або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття прав власності або користування (у разі якщо технічна перевірка у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності на об`єкт до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки.
Д усун - кількість робочих днів споживача від дня виявлення порушення до дня його усунення або від дня виявлення порушення до дня припинення електропостачання через невиконання споживачем припису чи вимоги щодо усунення порушення.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність розрахунку днів за період з 15.01.2016р. (дата технічної перевірки) по 24.09.2018р., що склало 983 дні.
Відповідно до п. 3.3. Методики, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.
Щодо твердження апелянта про визначення суми боргу без залучення спеціаліста в цій галузі знань, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідач не був обмежений в праві залучення такого спеціаліста під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 суд оцінює критично оскільки за статтею 13 Конституції України визначено, що власність зобов`язує.
Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Отже, оскільки ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , то саме вона в силу норм ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" та відповідно до укладеного з позивачем договору про користування електричною енергією, є споживачем послуг за вказаною адресою, та саме на неї покладено відповідальність за виявлені порушення.
З огляду на вищезазначене, оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення.
Керуючись статями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,- 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня  прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.

Головуючий                                        Н.О.Тищук
Судді:                                                Т.Б.Кушнірова
       І.В.Лівінський                                                
---------------------------------
Повну постанову складено 4 листопада 2020 року