ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року 
м. Київ
справа №803/1706/16
адміністративне провадження №К/9901/34567/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Шевцової Н.В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року (головуючий суддя - Яворський І.О., судді - Кухтей Р.В., Нос С.П.)  у справі №803/1706/16, -
у с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - ГТУЮ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування наказу виконуючого обов`язки начальника Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 13.09.2016 №1018/4 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
Позов обґрунтовано тим, що 26.09.2016 на наказ ГТУЮ у Волинській області позивачем було подано скаргу до Національного агентства з питань державної служби. 14.11.2016 позивачем отримано висновок від 07.11.2016 про результати службового розслідування стосовно першого заступника начальника ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 про наявність підстав про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу №1018/4 від 13.09.2016. Позивач вважає, що оскаржуваний наказ №1018/4 від 13.09.2016 є протиправним, а висновки дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, які стали підставою для винесення оскаржуваного наказу, такими, що суперечать чинному законодавству України.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано наказ виконуючого обов`язки начальника Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 13.09.2016 №1018/4 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
Присуджено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Волинській області судовий збір у розмірі 551,21грн.
Ухвалюючи судове рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статтей 83, 84 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, який діяв на час проведення позапланової перевірки діяльності ВДВС Камінь-Каширського управління юстиції та складання довідки від 20.04.2016, контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень держвиконавцями та перевірку законності виконавчих проваджень покладено в т.ч. і на керівника вищестоящого органу ДВС, в спірних правовідносинах на в.о. начальника ГТУЮ у Волинській області Клехо А.Є. , який у випадку виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою, а не шляхом направлення листа від 17.05.2016 з вимогою до начальника ДВС забезпечити надати пояснення державними виконавцями, які допустили порушення, що були відображені в довідці. На думку суду право на відібрання таких пояснень мали голова ( Клехо А.Є. ) та члени робочої групи, визначені наказом ГТУЮ у Волинській області №48/7 від 09.03.2016 з наступними змінами відповідно до п. 15 Порядку проведення Головним управлінням юстиції у Волинській області перевірок діяльності територіальних органів юстиції затвердженого наказом ГУЮ у Волинській області №61/7 від 04.03.2014,  лише під час проведення такої перевірки,  однак таким правом не скористались. Суд дійшов висновку, що зазначення в поданні від 30.05.2016 заступника начальника Клехо А.Є. щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та у висновку дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ від 05.09.2016 ГТУЮ у Волинській області, як підставу притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за невиконання доручення УДВС ГТУЮ у Волинській області №03-2-25/2239 від 17.05.2016 і зазначення, що це невиконання є п. 2.1, 4.1 Посадової інструкції начальника Камінь-Каширського РВ ДВС та п.п. 15.1, 15.2 Положення про Камінь-Каширський РВ ДВС, не ґрунтується на вимогах діючого законодавства. Як встановив суд, позивачкою було виконано доручення №03-2-25/2239 17.05.2016 при цьому повідомлено про неможливість його виконання у зв`язку з виконанням інших обов`язків та виконання його в повному обсязі 23.05.2016, тому фактів неналежного виконання ОСОБА_1 службових обов`язків не встановлено.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Волинській області задоволено, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року в справі №803/1706/16 скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Скасовуючи постанову суду першої інстанцій, апеляційний суд виходив з того, що лист від 23.05.2016 за №03-20/1644 на адресу відповідача не надходив, а реєстрація цього листа в журналі вихідної кореспонденції не свідчить про направлення такого. Інших доказів, які б свідчили про надходження такого листа на адресу відповідача, зокрема прийняття такого листа поштовим відділенням, позивачем суду не надано. Беручи до увагу те, що позивач не виконала доручення керівництва про необхідність надання пояснень, судом встановлено, що позивач допустила невиконання або неналежне виконання службових обов`язків відповідно до посадової інструкції та не перевищувала своїх повноважень при виконанні службових обов`язків.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
16 червня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року, в якій позивач просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції. 
На обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує, що надіслання листа від 23.05.2016 за №03-20/1644 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» здійснено нею простою кореспонденцією із відміткою в журналі реєстрації вихідної кореспонденції. Вказує, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державними виконавцями та перевірки законності виконавчого провадження покладено в тому числі і на керівника вищестоящого органу ДВС, в спірних правовідносинах - на в.о. начальника Управління ДВС ГТУЮ у Волинській області Клехо А.Є. Вказує, що письмова вимога Клехо А.Є. до позивача щодо забезпечення надання пояснень держвиконавцями не передбачена Порядком проведення ГТУЮ у Волинській області перевірок діяльності територіальних органів юстиції, затвердженим наказом ГТУЮ у Волинській області №61/7 від 04.03.2014, а тому виходить за межі наданих повноважень.  
Відповідачем до Суду надано заперечення на касаційну скаргу, в обґрунтування якого вказано на безпідставність викладених в ній доводів. Просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 10 листопада 2020 року зазначену адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що  ОСОБА_1 , з 29 квітня 2016 року працює на посаді начальника Камінь-Каширського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, до того з 04.02.2016 року - заступник начальника Камінь-Каширського управління юстиції - начальник відділу ДВС.
Відповідно до наказу ГТУЮ у Волинській області від 01.08.2016 №767/4 відносно ОСОБА_1 , начальника Камінь-Каширського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідно до статті 68 Закону України «Про державну службу» відкрито дисциплінарне провадження.
Відкрито дисциплінарне провадження на підставі подання заступника начальника управління державної виконавчої служби - начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області Клехо А.Є. про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Камінь-Каширського РВ ДВС ОСОБА_1 за неналежне виконання обов`язків від 30.05.2016, до якого в свою чергу, з доповідною запискою звернувся завідувач сектору аналітики та статистики УДВС ГТУЮ у Волинській області Войтович О.В. від 23.05.2016.
З вищезазначеної доповідної записки від 23.05.2016 вбачається, що Камінь-Каширським РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області не виконано доручення УДВС ГТУЮ у Волинській області №03-2-25/2239 від 17.05.2016 щодо розгляду результатів перевірки; згідно даного доручення начальника Камінь-Каширського РВ ДВС, ОСОБА_1 зобов`язано надати УДВС ГТУЮ у Волинській області до 14 год 18.05.2016 пояснення осіб, які допустили порушення, відображені у довідці, а також щодо факту недопущення членів робочої групи до перевірки по усіх завданнях, визначених Планом перевірки.
Даний лист від 17.05.2016 отримано та зареєстровано Камінь-Каширським РВ ДВС 18.05.2016, що підтверджується листом Камінь-Каширського РВ ДВС №03-15/1561 яким давалась відповідь та поясненнями ОСОБА_1 в позовній заяві щодо цього питання.
Суд першої інстанції встановив, що згідно оглянутого судом листа №0315/1561 від 18.05.2016 на доручення №03-2-25/2239 від 17.05.2016 ОСОБА_1 вказано про часткове виконання вказаного доручення в день перевірки та направлено прохання про відкладення виконання доручення до 23.05.2016 у зв`язку з тим, що вона виконувала обов`язки начальника Камінь-Каширського районного управління юстиції у Волинській області та у вказаний час у зв`язку з ліквідацією здійснювалася передача архівних справ, тобто позивач не мала можливості вчасно виконати вказане доручення про що повідомила ГТУЮ у Волинській області. Представники відповідача підтвердили, що лист Камінь-Каширського ДВС від 18.05.2016 на їх адресу надходив.
23.05.2016 за №03-20/1644 на адресу УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 було направлено пояснення працівників Камінь-Каширського РВ ДВС та скаргу, що вказує на виконання доручення №03-2-25/2239 від 17.05.2016. Вказане підтверджується стор. 116 Журналу реєстрації вихідної кореспонденції Камінь-Каширського РВ ДВС, дослідженого судом першої інстанції, про направлення до ГТУЮ у Волинській області простою кореспонденцією, де вбачається, що направлені матеріали на 9 арк. в т.ч. скарга на 3-х аркушах.
Відповідно до наказу в.о. начальника ГТУЮ у Волинській області від 13.09.2016 №1018/4 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.
26.09.2016 на наказ ГТУЮ у Волинській області від 13.09.2016 №1018/4, позивачем було подано скаргу до Національного агентства з питань державної служби.
Відповідно до наказу Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у Волинській та Рівненській областях від 24.10.2016 року на виконання статті 11 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016, доручення заступника Голови Нацдержслужби від 17.10.2016, поданих скарг державного службовця ОСОБА_1 у період з 26.10.2016 по 08.11.2016 стосовно ОСОБА_2 , першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Волинській області проводилось службове розслідування на предмет дотримання законодавства про державну службу при притягненні до дисциплінарної відповідальності державного службовця ОСОБА_1 .
За результатами вказаної перевірки комісією у складі голови комісії, начальника Міжрегіонального управління Нацдержслужби у Волинській та Рівненській областях Лавренчука О. та членів комісії, головного спеціаліста бухгалтера Собуцької Є. та головного спеціаліста юрисконсульта Саламан І., складено висновок про результати проведення службового розслідування стосовно першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 від 07.11.2016.
14.11.2016 року позивачем отримано висновок від 07.11.2016 про результати службового розслідування стосовно першого заступника начальника ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 про наявність підстав про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу №1018/4 від 13.09.2016 року.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно зі ст. 14 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889) дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов`язаних з проходженням державної служби.
Частиною першою статті 65 Закону №889 передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Відповідно до статті 69 Закону №889 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.
Згідно із статтею 71 Закону № 889 з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.
У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.
Статтею 73 цього ж Закону визначено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 77 цього ж Закону рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до  Кодексу адміністративного судочинства  (далі -КАС України), внесені  Законом України від 15.01.2020 № 460-ІХ, за правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим  Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 341 КАС України).
Як встановили суди попередніх інстанцій, підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали обставини допущення порушення нею п. 2.1, 4.1 Посадової інструкції начальника Камінь-Каширського РВ ДВС та п.п. 15.1, 15.2 Положення про Камінь-Каширський РВ ДВС, п.п 7, 8 ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 62 Закону України «Про державну службу», що виразилось у невиконанні посадових обов`язків.
Скаржник на обґрунтування поданої касаційної скарги посилалась на те, що нею на адресу відповідача простою кореспонденцією із відміткою в журналі реєстрації вихідної кореспонденції надіслано лист від 23.05.2016 за №03-20/1644 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» на виконання доручення УДВС ГТУЮ у Волинській області №03-2-25/2239 від 17.05.2016 щодо розгляду результатів перевірки.
Втім, Суд вважає правомірними висновки суду апеляційної інстанції щодо того, що реєстрація цього листа в журналі вихідної кореспонденції не свідчить про направлення такого засобами поштового зв`язку.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно листа №0315/1561 від 18.05.2016 на доручення №03-2-25/2239 від 17.05.2016 ОСОБА_1 вказано про часткове виконання вказаного доручення в день перевірки та направлено прохання про відкладення виконання доручення до 23.05.2016 у зв`язку з тим, що вона виконує обов`язки начальника Камінь-Каширського районного управління юстиції у Волинській області та здійснює передачу архівних справ.
Таким чином, позивач як державний службовець мала усвідомлювати, що виконанням доручення відповідача у строк до 23.05.2016 є підготовка всіх необхідних матеріалів та направлення вказаних матеріалів до цього терміну до УДВС ГТУЮ у Волинській області або повідомлення УДВС ГТУЮ у Волинській області належним чином про їх направлення. 
Отже, Суд погоджує висновки суду апеляційної інстанції про те, що відповідач у встановлений строк - до 23.05.2016 не отримав від позивача витребуваних документів згідно з дорученням №03-2-25/2239 від 17.05.2016, що свідчить про наявність підстав для притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності.
Посилання скаржника на те, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державними виконавцями та перевірки законності виконавчого провадження покладено в тому числі і на керівника вищестоящого органу ДВС, в спірних правовідносинах - на в.о. начальника Управління ДВС ГТУЮ у Волинській області Клехо А.Є. Суд оцінює критично, адже такі не спростовують наявності таких обов`язків саме у позивача.
Твердження позивача про те, що письмова вимога Клехо А.Є. до позивача щодо забезпечення надання пояснень держвиконавцями не передбачена Порядком проведення ГТУЮ у Волинській області перевірок діяльності територіальних органів юстиції, затвердженим наказом ГТУЮ у Волинській області №61/7 від 04.03.2014, а тому виходить за межі наданих повноважень, Суд також не приймає до уваги, оскільки вимоги доручення №03-2-25/2239 від 17.05.2016 узгоджуються з положеннями вказаного Порядку. Окрім того, виконання позивачем вказаного доручення Управління ДВС ГТУЮ у Волинській області передбачено приписами Посадової інструкції начальника Камінь-Каширського РВ ДВС та Положення про Камінь-Каширський РВ ДВС.
Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судом апеляційної інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у касаційній скарзі не зазначено. 
Суд вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанцій, а зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі 803/1706/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Н.А. Данилевич В.Е. Мацедонська 	
                                                                                         Н.В. Шевцова