Ухвала
 
08 грудня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 442/2633/19
провадження № 61-2402св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович,
заінтересована особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2019 року у складі судді Крамара О. В. та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Крайник Н. П., Цяцяка Р. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З. В. (далі - приватний виконавець).
Скарга мотивована тим, що 29 січня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 58225995 на підставі виконавчого листа № 2-1328/10, виданого 29 лютого 2012 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про зобов`язання ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 60 000,00 дол. США (або еквівалентну суму у гривнях по курсу Національного банку України на момент купівлі квартири) протягом року - до 01 травня 2011 року, сплачуючи щоквартально по 15 000,00 дол. США, або в цей же термін зобов`язати купити їй квартиру загальною площею не менше 60 кв. м, за умови, якщо позивачка не буде заперечувати на укладення договору купівлі-продажу квартири, яку запропонує відповідач.
Цією ж датою приватним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 8 346,00 грн та постанову про арешт майна боржника, а саме - накладено арешт на частку в квартирі площею 89,6 кв. м, що складається з 3-х житлових кімнат та однієї кухні, реєстраційний номер майна 9642707, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок площею 56,5 кв. м, що складається з 3-х житлових кімнат та однієї кухні, реєстраційний номер майна 9577516, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначені вище документи виконавчого провадження, скаржник не отримував, чим позбавлено його права на захист своїх інтересів.
Крім того, вважав що прийняте судом рішення відноситься до тих, що не можуть бути виконані без особистої участі боржника. Відтак, приватний виконавець повинен був надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винести постанову про закінчення виконавчого провадження. 
28 лютого 2019 року листом № 644 приватний виконавець скерував на адресу Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України, як цього вимагає стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження».
28 лютого 2019 року приватний виконавець прийняв наступні постанови: постанову про накладення штрафу, якою за повторне невиконання рішення суду без поважних причин, на боржника накладено штраф у розмірі 200 неоподаткованих доходів громадян (3 400,00 грн); постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику; постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук із занесенням до інформаційно-пошукової системи «Рубіж» транспортні засоби: MAN 19,463 12 816, 2000 року випуску, білого кольору, № шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; MAN 19,403 11967, 1997 року випуску, синього кольору, № шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , Тгаіlor SYY ЗСР, 1998 року випуску, сірого кольору, № шасі НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , що належать боржнику; постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках у всіх банківських установах та на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику. 
Заявник вважав, що оскільки виконавче провадження стосується виконання рішення немайнового характеру, то у приватного виконавця не було підстав накладати арешти на майно боржника, а тому вважає такі дії приватного виконавця неправомірними.
Крім того, 11 березня 2019 року, приватний виконавець прийняв постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, якою постановлено здійснювати відрахування із всіх доходів боржника в розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 1 592 165,02 грн. 
Таку постанову скаржник вважав неправомірною, так як її прийняттям приватний виконавець самостійно змінив спосіб та порядок виконання рішення суду, визначивши розмір стягнення в твердій грошовій сумі, незважаючи на резолютивну частину рішення у даній справі, та на те, що питання про зміну способу або порядку виконання рішення вирішується виключно судом за заявою стягувача або виконавця (стаття 435 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 
Вважав, що приватний виконавець виносячи оскаржувані постанови, вчинив дії, які не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тобто вчинив неправомірні дії, а тому в нього виникла необхідність звернутися до суду за захистом порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року, у задоволенні скарги відмовлено.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
ОСОБА_1 у січні 2020 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року у вищевказаній справі, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та  ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити. 
 
У березні 2020 року від ОСОБА_2 та приватного виконавця виконавчого округу Львівської області на адресу Верховного Суду надійшли відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в яких просять залишити її без задоволення а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано матеріали справи № 442/2633/19 із суду першої інстанції, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу. 
У лютому 2020 року матеріали справи № 442/2633/19 надійшли до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону             № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Враховуючи, що касаційна скарга у справі, що переглядається, подана у січні 2020 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України(в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 16 грудня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                        І. Ю. Гулейков

 
О. В. Ступак

 
Г. І. Усик