ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року 
м. Київ
Справа №  916/2598/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н. Г. - головуючого, Жукова С. В., Огородніка К. М.,

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мельницька, 3"
на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2020
у справі № 916/2598/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-ТБ"
до       Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мельницька, 3" 
про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ТОВ "Реал-ТБ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мельницька, 3" про зобов`язання надати технічні умови щодо доступу до об`єкту доступу за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, буд.3, в порядку Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж" та про зобов`язання підписати договір про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.01.2020 у справі №916/2598/19 позов ТОВ "Реал-ТБ" до ОСББ "Мельницька, 3" про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; зобов`язано ОСББ "Мельницька,3" виконати вимоги законодавства України та надати технічні умови щодо доступу до об`єкту за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, буд. З, в порядку Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж"; стягнуто з ОСББ "Мельницька, 3" на користь ТОВ "Реал-ТБ" 1 921грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі № 916/2598/19 заяву ТОВ "Реал-ТБ" про прийняття додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати у справі №916/2598/19 задоволено частково. Стягнуто з ОСББ "Мельницька, 3" на користь ТОВ "Реал-ТБ" витрати пов`язані із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в сумі 69,20 грн. 

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 у справі №916/2598/19 апеляційну скаргу ОСББ «Мельницька, 3» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 08.01.2020 у справі №916/2598/19 - без змін; апеляційну скаргу ТОВ «Реал-ТБ» задоволено частково, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі №916/2598/19 - скасовано частково, стягнуто з ОСББ «Мельницька, 3» на користь ТОВ «Реал-ТБ» судові витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 14 980 грн, в іншій частині додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі №916/2598/19 залишено без змін.

Додатковою постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від  24.09.2020 (колегія суддів: Колоколов С. І. - головуючий, Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.) у справі № 916/2598/19 частково задоволено заяву ТОВ «Реал-ТБ» про вирішення питання про судові витрати. Стягнено з ОСББ «Мельницька, 3» на користь ТОВ «Реал-ТБ» 13 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 44,50 грн поштових витрат. Відмовлено у задоволенні заяви ОСББ «Мельницька, 3» про вирішення питання про судові витрати.

Задовольняючи частково заяву ТОВ «Реал-ТБ» про вирішення питання про судові витрати, суд апеляційної інстанції виходив з фактичного понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та поштових витрат, а також співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу з обсягом наданих адвокатом послуг. 

Відмовляючи  у задоволенні заяви ОСББ «Мельницька, 3» про вирішення питання про судові витрати, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційну скаргу ОСББ "Мельницька, 3" було залишено без задоволення, а оскаржуване рішення  суду першої інстанції - без змін. Крім того, апеляційний суд виходив з того, що як при ухваленні додаткового рішення судом першої інстанції, так і при винесенні постанови судом апеляційної інстанції в частині перегляду додаткового рішення не вирішувалось питання щодо порушеного права відповідача, а додаткове рішення, яке було предметом апеляційного оскарження стосувалось розподілу стосувалось саме  порушеного права позивача.

ОСББ «Мельницька, 3» звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 у справі №916/2598/19 скасувати повністю та ухвалити нову постанову, якою судові витрати пов`язані з розглядом справи, покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог сторін та з урахуванням часткового задоволення апеляційних скарг ОСББ «Мельницька, 3» та ТОВ «Реал-ТБ».

В обґрунтування касаційної скарги ОСББ «Мельницька, 3» зазначає, що суд апеляційної інстанції не дотримався визначеного положенням ст. 126 ГПК України порядку розподілу судових витрат та стягнув з відповідача на користь позивача повну суму витрат на професійну правничу допомогу, не врахувавши, що апеляційна скарга ТОВ «Реал-ТБ» була задоволена частково. 

Заявник касаційної скарги стверджує, що Південно-західний апеляційний господарський суд в оскаржуваній постанові звернув увагу, що вказаний у акті приймання-здачі наданих послуг від 19.06.2020 відзив на апеляційну скаргу ОСББ «Мельницька, 3» позивачем до суду не подавався, однак всупереч наведеному не зменшив розмір заявлених до стягнення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката.

Крім того, ОСББ «Мельницька, 3» вказує, що суд апеляційної інстанції неправомірно відмовив у задоволенні заяви ОСББ «Мельницька, 3» про вирішення питання про судові витрати, не взявши до уваги часткове задоволення апеляційної скарги  ТОВ «Реал-ТБ», що, на думку заявника касаційної скарги, є порушенням принципів рівності та пропорційності у господарському судочинстві.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСББ «Мельницька, 3» у справі № 916/2598/19 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н. Г. - головуючий (доповідач), Пєсков В. Г., Огороднік К. М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 13.10.2020.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.11.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСББ «Мельницька, 3» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 у справі № 916/2598/19; призначено розгляд справи за касаційною скаргою ОСББ «Мельницька, 3» на 09.12.2020 на 10 год. 15 хв.

У зв`язку з перебуванням судді Пєскова В. Г. на лікарняному автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСББ «Мельницька, 3» у справі № 916/2598/19 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н. Г. - головуючого (доповідача), Жуков С В., Огороднік К. М., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 08.12.2020.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 01.12.2020 надійшов відзив ТОВ «Реал-ТБ» на касаційну скаргу ОСББ «Мельницька, 3», в якому позивач просить суд відмовити у задоволенні касаційної скарги, посилаючись на те, що Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., перевіривши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та  доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За змістом ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення визначено як одну із засад (принципів) господарського судочинства.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно із ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,  ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі і впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126 та ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,   як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи   незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, для надання правничої допомоги та представництва інтересів ТОВ «Реал ТБ» між позивачем та Адвокатським бюро «Фомічов і Партнери» укладено договір про надання правничої допомоги № 57-08/19 від 10.08.2019.

Відповідно до п. 1.1 цього договору бюро зобов`язується надавати правничу (правову) допомогу, а клієнт зобов`язується прийняти надану правничу (правову) допомогу.

В п. 1 додаткової угоди № 1 від 10.08.2019 до договору № 57-08/19 від 10.08.2019 сторони визначили форму надання правничої (правової) допомоги, яка буде виражатися у представництві інтересів клієнта в судах України та перед іншими фізичними та юридичними особами, пов`язаного із зобов`язанням в судовому порядку ОСББ «Мельницька, 3» надати технічні умови щодо доступу до об`єкту доступу за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Мельницька, буд. 3, та підписанням договору про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж, а також інші послуги пов`язані з цими діями.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1, за надання бюро правничої (правової) допомоги, визначеної в п. 1 угоди, клієнт зобов`язується сплатити гонорар. При розрахунку гонорару, враховується складність наданих послуг та час, витрачений бюро, її партнерами та співробітниками. Розрахунок робиться за тарифами, вказаними в прайс-листі Бюро, який є невід`ємною частиною договору та угоди.

ТОВ «Реал ТБ» та Адвокатське бюро «Фомічов і Партнери» 19.06.2020 підписано акт приймання-здачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №57-08/19 від 10.08.2019 та здійснений остаточний розрахунок за договором, про що свідчить платіжне доручення № 132 від 19.06.2020 на суму    32 000,00 грн.

Водночас розмір гонорару, якій ТОВ «Реал ТБ» сплатило на користь Адвокатського бюро за здійснення представництва інтересів позивача під час розгляду господарської справи № 916/2598/19 апеляційним судом становить       13 000,00 грн.

Як встановив апеляційний суд, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн в суді апеляційної інстанції були понесені позивачем у зв`язку із оскарженням останнім додаткового рішення в частині необґрунтованої відмови у задоволенні заяви ТОВ «Реал ТБ» про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Так, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2020 у справі №916/2598/19 було мотивоване відсутністю в договорі про надання правової допомоги № 57-08/19 від 10.08.2019 розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) та неточності які зазначені в остаточному розрахунку судових витрат та які не співпадають з актом приймання-здачі наданих послуг від 09.01.2020, що не дали суду першої інстанції можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Південно-західний апеляційний господарський суд, частково скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції, дійшов висновків, з якими погодився касаційний суд в постанові 12.08.2020, про те, що розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару детально визначений та описаний в договорі про надання правової допомоги, додатковій угоді до договору та в додатку прайс-листі, на підставі чого позивачем було сплачено витрати на професійну правову допомогу. При цьому, апеляційний суд частково погодився із доводами відповідача щодо наявності у наданих позивачем розрахунках ряду технічних помилок і неточностей, що водночас не вплинуло на висновки суду апеляційної інстанції про підтвердження факту надання адвокатом Фомічовим І. О. послуг ТОВ «Реал-ТБ», перелічених в акті від 09.01.2020.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу  та витрат на вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду в апеляційному суді, позивач подав до Південно-західного апеляційного господарського суду копію договору про надання правової допомоги №57-08/19 від 10.08.2019; копію додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової допомоги №57-08/19 від 10.08.2019; копію прайс-листа АБ «Фомічов і Партнери»; копію акту приймання-здачі наданих послуг від 19.06.2020; платіжне доручення №132 від 19.06.2020; копію виписки з рахунку АБ   «Фомічов і Партнери» від 19.06.2020; накладну на поштове відправлення на суму 23,00 грн; фіскальний чек АТ «Укрпошта» на суму 44,50 грн.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає обґрунтованими висновки апеляційного суду про наявність підстав для часткового задоволення заяви                           ТОВ «Реал-ТБ» про вирішення питання про судові витрати з підстав встановлених апеляційним судом обставин фактичного понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн в суді апеляційної інстанції та поштових витрат у розмірі 44,50 грн, із врахуванням співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу з обсягом наданих адвокатом послуг, а також те, що предметом апеляційного оскарження в частині додаткового рішення було саме порушене право позивача.

Зазначені висновки апеляційного суду  узгоджуються з  висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 19.02.2020 у справі                                                          № 755/9215/15-ц  про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим ( рішення Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Разом з тим, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відмову позивачу у стягненні із відповідача 55,5 грн витрат на вчинення дій, пов`язаних із розглядом справи, оскільки апеляційним судом було встановлено  відсутність доказів про фактичне понесення таких витрат позивачем.

Колегія суддів погоджується також із висновками апеляційного суду про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 13 300,00 грн, у зв`язку із залишенням апеляційної скарги ОСББ "Мельницька, 3" без задоволення, та з огляду на те, що предметом апеляційного оскарження в частині додаткового рішення було саме порушене право позивача, а при ухваленні як додаткового рішення судом першої інстанції, так і при винесенні постанови судом апеляційної інстанції в частині додаткового рішення не вирішувалось питання щодо порушеного права відповідача.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Водночас викладені у касаційній скарзі ОСББ «Мельницька, 3» доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачені ст. 300 ГПК України і не спростовують висновків суду, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Враховуючи викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що додаткова постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 у справі №916/2598/19 прийнята судом відповідно до фактичних обставин та вимог матеріального і процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мельницька, 3" - залишити без задоволення.

Додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 у справі №916/2598/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                       Ткаченко Н. Г. 

Судді                                                                 Жуков С. В.    

                                                                          Огороднік К. М.