ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 листопада 2020 року                                                                            м. Херсон
Номер справи: 766/12100/20
Номер провадження: 22-ц/819/1476/20
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,
суддів:                                          Радченка С.В.,
Семиженка Г.В.
секретар    Плохотніченко А.В.
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Лебєдєвої Тетяни Олександрівни, яка діє від імені ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області, в складі судді Майдан С.І. від 04 вересня 2020 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_1 до управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно
ВСТАНОВИВ:
10 серпня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із позовом до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Позов обґрунтовано тим, що під час здійснення державним виконавцем виконавчих дій по виконанню виконавчого листа виконавчого листа №766/22433/19, виданого Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_3 коштів у сумі 550 000 гривень, ОСОБА_3 стало відомо, що він є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Так, він дізнався, що ОСОБА_2 в 2015 році звернулась до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради із заявою про приватизацію вказаної квартири нею та членами її родини. На підставі розпорядження № 732 від 17.05.2016 року було видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 17.05.2016 року, відповідно до якого вказана вище квартира приватизована та належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам її родини : ОСОБА_3 та ОСОБА_3 . Позивач вказує, що на момент приватизації вказаного житла був повнолітнім, бажання приватизувати квартиру не мав, заяву про приватизації не підписував та не подавав, таким чином приватизація ним вказаної квартири здійснена з порушенням законодавства України. 
01 вересня 2020 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №766/22433/19, виданого Херсонським міським судом Херсонської області від 16.06.2020 року в рамках виконавчого провадження №62380909, що перебуває на виконанні приватного виконавця Пирожка Є.В. виконавчого округу Херсонської області, за яким є боржником ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_2 ).
Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ( ОСОБА_3 ) за виконавчим провадженням №62380909 щодо стягнення з нього коштів у розмірі 550 000 гривень на підставі виконавчого листа №766/22433/19, виданого Херсонським міським судом Херсонської області. Зокрема накладено арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Проте власниками зазначеної квартири окрім ОСОБА_3 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках по 1/3 частині у кожного, які не виділені. Таким чином, накладений арешт на вказану квартиру порушує права інших власників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо володіння, користування і розпорядження майном. ОСОБА_3 тривалий час, починаючи з 2015 року, не користується та не проживає у спірній квартирі. З урахуванням того, що на сьогоднішній день накладено арешт на квартиру та в подальшому частку ОСОБА_3 буде реалізовано, є необхідність у зупиненні виконавчого провадження №62380909.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 вересня 2020 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову залишено без задоволення. Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що зазначений позивачем вид забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №62380909, не відповідає предмету позову про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а оскарження виконавчого документу, стягнення за яким ОСОБА_3 просить зупинити, не входить в предмет позову про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, тобто по суті ОСОБА_3 просить зупинити виконання судового рішення у іншій цивільній справі - №766/22433/19.
З апеляційною скаргою на вказане рішення суду звернулась адвокат Лебедєва Т.О., яка діє від імені ОСОБА_3 .. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення питання про забезпечення позову, та зазначає, що реалізація квартири через прилюдні торги в ході здійснення виконавчого провадження може призвести до порушення права власності відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на дану квартиру, а у разі задоволення позовних вимог у цій справі після реалізації квартири, поновити право власності вказаних відповідачів буде неможливо. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання суду апеляційної інстанції не з`явились.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, відповідність ухвали суду нормам процесуального закону, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно частини 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Забезпечення позову - це реальна гарантія виконання судового рішення, виходячи з розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.
З виділених матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності, виданого Управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради 17 травня 2016 року позивачу ОСОБА_3 та відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належить на праві приватної, спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 . 
18 червня 2020 року постановою приватного виконавця Пирожок Є.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 766/22433/19, виданого 16.06.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 555 500 гривень накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно , що належить боржнику за виконавчим провадженням ОСОБА_3 
19 червня 2020 року постановою приватного виконавця Пирожок Є.В. при примусовому виконанні вказаного вище виконавчого листа № 766/22433/19 накладено арешт на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 – трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 у межах звернення стягнення з урахуванням винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів – 611 674,20 грн.
Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно, позивач просив зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № №766/22433/19, виданого Херсонським міським судом Херсонської області 16.06.2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 555 500 гривень, тобто зупинити стягнення, що здійснюється приватним виконавцем на підставі виконавчого документа, виданого на виконання іншого судового рішення, що набрало законної сили про стягнення з ОСОБА_3 коштів. 
Тому судом першої інстанції, з посиланням на роз`яснення, що викладені в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про недопустимість забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, правильно зазначено, що даний вид забезпечення позову не може бути застосовано в даній справі.
Колегія суддів не бере до уваги, як юридично безпідставні, доводи апеляційної скарги, про те, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви, порушив норми процесуального права, оскільки зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, як це передбачено п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, передбачає зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який саме в цій справі і оскаржується. Так як в даній справі, позивачем не оскаржується виконавчий документ - виконавчий лист № №766/22433/19, виданий Херсонським міським судом Херсонської області 16.06.2020 року, підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого документа у суду відсутні.
За таких обставин підстав для скасування чи зміни ухвали суду, колегія суддів не вбачає.  
Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Лебєдєвої Тетяни Олександрівни, яка діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2020 року.

Головуючий                                                                        І.В. Вейтас

Судді:                                                                          С.В. Радченко

Г.В. Семиженко