УХВАЛА

23 листопада 2020 року  
Київ
справа №440/181/20
адміністративне провадження №К/9901/28905/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 440/181/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіальне управління юстиції у Полтавській області про стягнення вихідної допомоги та відшкодування за час затримки,

УСТАНОВИВ:
11.01.2020 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіальне управління юстиції у Полтавській області (далі - відповідач), де  просила:
стягнути з Головного територіальне управління юстиції у Полтавській області на користь позивачки вихідну допомогу у розмірі 34490 грн 57 коп, не виплачену при звільненні;
стягнути з Головного територіальне управління юстиції у Полтавській області на користь позивачки  відшкодування за час затримки виплати вихідної допомоги у розмірі середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про стягнення вихідної допомоги та відшкодування за час затримки задоволено частково. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 12545,37 грн. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення у розмірі 32676,56 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області оскаржило його в апеляційному порядку.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу задоволено. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі  №440/181/20 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Частиною першою статті 334 КАС України передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 440/181/20 є оскарження судових рішень перелік яких визначений у пункті 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема щодо застосування положень статті 87 Закону України «Про державну служу» відносно виплати вихідної допомоги у разі звільнення державного службовця.
Відкриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції відніс цю справу до категорії справ незначної складності та розглянув дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами частини п`ятої статті 328 КАС України суд не підлягають касаційному оскарженню зокрема, судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
В обґрунтування касаційної скарги, скаржник зазначає, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдності правозастосовчої практики, оскільки у практиці Другого апеляційного адміністративного суду сформовані протилежні (відмінні одне від одного) підходи щодо правильності застосування статті 87 Закону України «Про державну служу» відносно виплати вихідної допомоги у разі звільнення державного службовця. 
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що ця справа може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо мотивованими та потребують перевірки.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 329 - 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 440/181/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіальне управління юстиції у Полтавській області про стягнення вихідної допомоги та відшкодування за час затримки.
Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду справу № 440/181/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіальне управління юстиції у Полтавській області про стягнення вихідної допомоги та відшкодування за час затримки.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов 
Судді Верховного Суду