Постанова                                                 
Іменем України                                                                         
 
05 листопада  2020 року
м. Київ
справа № 713/1840/14-ц
провадження № 61-4163св19
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є.В., Штелик С.П.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,
відповідач - ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у попередньому судовому засіданні  у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Пилип`юка І.В, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 січня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів Половінкіна Н. Ю., Кулянди М.І., Одинака О.О.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи»  звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту від 13 червня 2006 року №002/0606/12-053, за яким Банк надав   ОСОБА_1 кредит в сумі 45000 доларів США зі сплатою встановлених відсотків строком до 10 червня 2011 року.
Правочин забезпечений договором поруки від 03 лютого 2009 року №002/0606/12-053-Р-1, укладеним між ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2  
ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторинговая компанія «Глобал Фінанс» укладено договір факторингу 28 листопада 2012 року №15.
В подальшому,  між ТОВ «Факторинговая компанія «Глобал Фінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу від 28 листопада 2012 року.
Станом на 13 липня 2014 року позичальник має заборгованість за кредитним договором .
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 539927,95 грн, відсотки в сумі 298876,46 грн, пеню в сумі 116387,13 грн.
Короткий зміст судових  рішень
 
Справа розглядалась судами неодноразово
Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від                  01 грудня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» грошові кошти в сумі 955191,54 грн  солідарно.
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року поновлено ОСОБА_2 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2014 року скасовано.
Поновлюючи ОСОБА_2 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд виходив з того, що на відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розгляд справи та отримання ОСОБА_2 копії оскаржуваного  заочного рішення.
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року закрито провадження в справі в частині позовних вимог про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №002/0606/12-053 від 13 червня 2006 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 539927,95 грн, що станом на 13 липня 2014 року еквівалентно 46172,10 доларів США та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 298876,46 грн, що станом на 13 липня 2014 року еквівалентно 5222,12 доларів США . 
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»   відсотки в сумі 237732 грн. 40 коп., що еквівалентно 20336 доларів США 39 центів, та пеню в сумі 116387 грн. 13 коп., що еквівалентно 9952 доларам США 88 центам, солідарно.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції посилався на те, що наявність заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк»   не виконано, тому не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права на отримання процентів та штрафних санкцій.
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 08 січня 2019 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня                                 2018 року скасовано.
 
У задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині стягнення відсотків та пені відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд апеляційної інстанції дійшов вказаного висновку посилаючись на те, що 04 травня 2011 року ПАТ «Сведбанк» надіслало письмову вимогу ОСОБА_1 про дострокове стягнення грошових коштів за договором кредиту від                          13 червня 2006 року №002/0606/12-053,  що свідчить про  зміну умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, тому право на нарахування відсотків за користування кредитом та пені  після зміни строку дії договору у кредитора відстунє.
 
Надходження касаційно ї скарги до суду касаційної інстанції та рух справи у суді касаційної інстанції 
 
У лютому 2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 січня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2019 року поновлено ТОВ «Кредитні ініціативи» строк на касаційне оскарження. Відкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано з Вижницького районного суду Чернівецької області цивільну справу № 713/1840/14-ц.
У  квітні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від  01 жовтня 2019 року справу було передано судді-доповідачу Каларашу А.А.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
Скаржник просив суд скасувати зазначені судові рішення та направити справу до Вижницького районного суду Чернівецької області для вирішення питання про поновлення ОСОБА_2 пропущеного строку на подання заяви про скасування заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2014 року.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було  безпідставно поновлено ОСОБА_2 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення.  Процесуальні документи направлялись  ОСОБА_2 за адресою  АДРЕСА_1 , які вона періодично отримувала, тому не була позбавлена можливості отримати і  заочне рішення за вказаною адресою.
 
Також, перебіг строку на подання заяви про перегляд заочного рішення почався 07 травня 2018 року, коли заочне рішення отримав чоловік ОСОБА_2 -  ОСОБА_1 через їх спільного представника ОСОБА_3 .
 
З доводів касаційної скарги вбачається, що скаржник оскаржує судові рішення з підстав порушення  судами норм процесуального права під час постановлення ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року.
 
Доводів щодо неправильного застосування норм матеріального права судами щодо вирішення  спору по суті  скаржник  у касаційній скарзі не навів.
 
Доводи інших учасників справи
 
Учасники справи не скористались правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
Судами встановлено, що  в матеріалах справи відсутні докази того, що судом  під час розгляду справи до винесення заочного рішення перевірялось місце реєстрації відповідачів, які були зазначені в позовній заяві, а саме відсутня довідка Адресного довідкового бюро з зазначенням дійсної адреси  реєстрації відповідачів.
Судові повістки про виклик до суду направлялися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 .
Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не отримували.
ОСОБА_1 отримав копію заочного рішення 07травня 2018 року, після звернення до суду його представника ОСОБА_3 ( том 1, а.с.156).
ОСОБА_2 отримала копію  заочного рішення 11 червня 2018 року, після звернення до суду її представника ОСОБА_4  ( том 1, а.с.160).
Заяву про перегляд заочного рішення  ОСОБА_2 подала13 червня 2018 року. (В МАТ. СПРАВИ ЇЇ НЕМАЄ)
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Предметом касаційного розгляду оскаржуваних судових рішень є перевірка дотримання судами норм процесуального права під час постановлення ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2014 року.
 
Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до п. 2  Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року поновлено ОСОБА_2 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2014 року скасовано.
Поновлюючи ОСОБА_2 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд виходив з того, що відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розгляд справи та отримання ОСОБА_2 копії оскаржуваного  заочного рішення.
Під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції , суд апеляційної інстанції теж прийшов до висновку, що у суду першої інстанції були наявні підстави для поновлення  ОСОБА_2   строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
 
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду з огляду на наступне.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 222 ЦПК України ( у редакції 2004 року) особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді. Якщо судовим рішенням відповідачеві заборонено вчиняти певні дії, що потребуватиме вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, копія такого судового рішення також надсилається цим органам та/або особам у строки та порядку, визначені цією статтею.
 
Відповідно до ст. 122 ЦПК України ( у редакції 2004 року) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
 
Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.
 
Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.
 
У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.
 
Судами було встановлено, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 122 ЦПК України( у редакції 2004 року), та не було з`ясовано зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів.
Судами встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові повістки про виклик до суду, які направлялися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 та оголошення у пресі не свідчать про належне повідомлення відповідачів про розгляд справи.
Окрім того, копію заочного рішення  ОСОБА_2 отримала 11червня 2018 року, після звернення до суду її представника ОСОБА_4 , що свідчить про поважність причин пропуску нею строку  на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.
Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку про наявність підстав для поновлення   ОСОБА_2 строку  на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.
Доводи касаційної скарги про те, що перебіг строку  на подання заяви про перегляд заочного рішення почався 07 травня 2018 року, коли заочне рішення отримав чоловік ОСОБА_2 -  ОСОБА_1 через їх спільного представника не заслуговують на увагу,  оскільки 07 травня 2018 року   представник  ОСОБА_3 звернувся з заявою про отримання заочного рішення лише в інтересах ОСОБА_1 , про що свідчить заява подана від імені ОСОБА_1 ( том 1, а.с.156). 
Наведені доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, а вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
Висновки Верховного Суду за результатом розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 402,  416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.
 
Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 січня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                   А. А. Калараш
 
                                                                             Є. В. Петров 
 
                                                                                              С. П. Штелик