П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/904/20	
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.                          
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 6 липня 2020р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:
          У квітні 2020р. ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі, в якому просила визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення за №0002083304, 0002073305, 0002063305 від 27.01.2020р., вимогу про сплату боргу за №Ф-0000123305 від 27.01.2020р., рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за №0000243305 від 27.01.2020р., рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою соціальне страхування" за №000025305 від 27.01.2020р..
          В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що у період з 16.12.2019р. по 18.12.2019р. посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 1.01.2016р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 1.01.2016р. по 31.12.2016р..
За результатами вказаної перевірки, 24.12.2019р. контролюючим органом складено Акт перевірки за №170/21-22-33-05/ НОМЕР_1 , у висновках якого встановлено низку порушень.
На підставі встановлених порушень ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі складено податкові повідомлення-рішення:
- за №0002063305 від 27.01.2020р., яким збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 2 880грн. за основним платежем та за штрафними санкціями у розмірі 720грн.;
- за №0002073305, яким збільшено грошове зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 240грн. за основним платежем та за штрафними санкціями 60грн.;
- за №0002083305 про застосування штрафної санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України у розмірі 170грн..
Позивачка вважає рішення податкового органу протиправними та такими, що підлягають скасування, оскільки у період 2016р. позивачка діяльність не проводила і не мала статусу ФОП, а підставою донарахування податків з доходів ФОП, військового збору та єдиного соціального внеску стала діяльність, що здійснювалась у 2014-2015р.. 
Посилаючись на вказані обставини просила позов задовольнити.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 6 липня 2020р.  у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили. 
З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд  першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову ,суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи оскаржувані рішення діяв в межах та на підставі чинних норм податкового законодавства, оскільки позивачка у 2016р. отримала дохід від здійснення підприємницької діяльності як ФОП за 2014-2015р., а тому вона повинна була сплатити відповідні податки та збори у відповідності до законодавства України. 
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. 
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 24.03.2000р. ОСОБА_1 зареєстрована у Суворовському районному управлінні юстиції м.Херсона як фізична особа - підприємець, номер державної реєстрації 1193, код основного виду економічної діяльності 47.11 - Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Взято на облік у контролюючому органі - 24.03.2000р. за №1193.
21.01.2015р. припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 ,  про що свідчить запис №24990060006015444 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.  
На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 та ст.79 ПК України, у грудні 2019р. посадовими особами ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ФОП ОСОБА_1 , зокрема, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 1.01.2016р. по 31.12.2016р., за результатами якої 24.12.2019р. складено акт перевірки за №170/21-22-33-05/ НОМЕР_1 , у висновках якого встановлено, що платником податків ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016р. не подано до контролюючого органу у встановлені законодавством терміни, чим не дотримано вимоги п.49.1., п.49.2, пп.49.18.5, п.49.18 ст.49, п.177.5 ст.177 ПК України.
Як вбачається із описової частини акту перевірки, що при перевірці встановлено отримання доходу ФОП ОСОБА_1 від ПАТ «САН ІНБЕВ Україна», а саме: в період з 1.01.2016р. по 30.06.2016р. ФОП виплачено суму доходу за ознакою « 157» (Дохід, виплачений самозайнятій особі) у розмірі 16 000грн.. У 2016р. за даними перевірки сума доходу ФОП ОСОБА_1 складає 16 000грн., витрати - 0грн., чистий дохід - 16 000грн..
Донараховано за результатами перевірки податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 2 880грн..
Враховуючи вказане, ФОП ОСОБА_1 також порушено вимоги п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині не нарахування, не утримання та не сплати військового збору на загальну суму 240грн..
На підставі встановлених порушень, ГУ ДФС Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі сформовані та вручені ФОП ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 27.01.2020р.:
- за №0002063305, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 2 880грн. за основним платежем та за штрафними санкціями у розмірі 720грн.; 
- за №0002073305, яким збільшено грошове зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 240грн. за основним платежем та за штрафними санкціями в сумі 60грн.; 
- за №0002083305 про застосування штрафної санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України у розмірі 170грн..
Перевіряючи правомірність дій та рішень податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного. 
Приписами ч.2  ст.19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Положеннями п.61.1   ст. 61 ПК України  встановлено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Статтею 62 ПК України   передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог вказаного   Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
У відповідності до п.75.1  ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з п.п.75.1.2. п.75.1. ст. 75 ПК України,   документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
За правилами п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності встановлений положеннями ст.177 ПК України.
Так, п.177.2 ст.177 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, визначено п.177.4 ст.177 ПК України.
До зазначених витрат, зокрема, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат (пп.177.4.1 п.177.4 ст.177 ПК України); інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в пп.177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (пп.177.4.4 п.177.4 ст.177 ПК України).
Міністерством доходів і зборів України зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2013р. за №1686/24218 наказ Міндоходів від 16.09.2013р. за №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення» (надалі - Порядок).
У відповідності до п.5 Порядку записи у книги обліку доходів і витрат виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.
Приписами пп.2 п.6 Порядку визначено, що у графі 2 «Сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності» книги обліку доходів і витрат відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).
Положеннями пп.5 п.6 Порядку встановлено, що документами, які безпосередньо пов`язані з отриманим доходом, можуть бути, зокрема, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг.
У графі 6 «Сума витрат, пов`язаних з придбанням товарів (робіт, послуг)» книги обліку доходів і витрат відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня (підпункт 6 пункту 6 Порядку). У графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг.
Згідно із п.161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір у розмірі 1,5 відсотків об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Відповідно до пп.161.1.1 п.161 ПК України платниками збору є особи, визначені п.162.1 ПК України, а саме фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент. Згідно з пп.161.1.5 п.161 ПК України, відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені ст.171 ПК України.
За правилами пп.54.3.2 п.54.3 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Пунктом 123.1 ст.123 ПК України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених пп.54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п.54.3 ст.54 Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи. Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 ПК України).
Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Положеннями п.49.1 ст.49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Приписами п.120.1 ст.120 ПК України визначено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170грн., за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Як вбачається із матеріалів справи, що в обґрунтування адміністративного позову та апеляційної скарги базується лише на тому, що позивачка з 2015р. не має статусу ФОП, а тому й не повинна була сплачувати відповідні податки та збори.
Що стосується вказаного, то судова колегія зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка б/н від 4.02.2020р. видана ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» із змісту якої вбачається,  що кошти у сумі 16 000грн., які надійшли на рахунок позивача у 2016р., є платою за підприємницьку діяльність, здійснювану ФОП ОСОБА_1 у 2014-2015р.. Тобто, колегія суддів вважає, що фактично дані кошти повинні розцінюватись, як дохід від здійснення підприємницької діяльності, та повинні бути сплачені відповідні податки та збори згідно чинного податкового законодавства (а.с.22).
Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 , оскільки податковий орган приймаючи спірні рішення діяв в межах та на підставі чинного законодавства України. 
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
          За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
          На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 6 липня 2020р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.           

Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                                                              
                       Судді:                                                                                  А.В. Крусян                                        

                                                                                                   О.В. Яковлєв