УХВАЛА

17 листопада 2020 року 
Київ
справа №1940/1603/18
адміністративне провадження №К/9901/14026/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Приватного підприємства «Білявинці» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 1940/1603/18 за позовом Приватного підприємства «Білявинці» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень, - 

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 25.06.2020 розглянуто касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 у цій справі, якою касаційну скаргу податкового органу залишено без задоволення, а судові рішення - без змін.
13.07.2019 до Верховного Суду надійшло письмове клопотання від позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу у сумі 30000 грн. Заявник зазначає,  що між ним та АО «Федірко і партнери» (Виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги (б/н), відповідно до якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику юридичні послуги, в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором з метою здійснення правового забезпечення інтересів Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти їх та провести їх своєчасну оплату. Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт від 26.06.2020 Виконавець виконав та передав, а Замовник прийняв наступні послуги: правову експертизу документів, що стосуються оформлення відповіді на касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду при розгляді справи № 1940/1603/18, відповідь оформлена у строки, передбачені ухвалою Суду від 10.06.2019 у даній справі, на що витратив 10 робочих годин; в інтересах Замовника направлено матеріали до Верховного Суду з відповідним попереднім орієнтовним розрахунком витрат на правову допомогу. 
Ознайомившись із змістом заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 1940/1603/18 у Касаційному адміністративному суді, Суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до  статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до пунктів частини третьої    статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України    (далі -    КАС України) витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 134 КАС України    передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною третьою    статті 134 КАС України    для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої    статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно частини шостої    статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України    у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
За приписами частиною сьомою статі 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За правилами частини першої    статті 139 КАС України    при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього    Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята    статті 139 КАС України).
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2019 між ПП "Білявинці" (Замовник) та АО «Федірко і партнери» (Виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги (б/н), відповідно до якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику юридичні послуги, в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором з метою здійснення правового забезпечення інтересів Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти їх та провести їх своєчасну оплату.
Відповідно до умов Договору, Виконавець бере на себе виконання наступної правової роботи: правова експертиза документів та інших матеріалів, що стосуються оформлення відповіді на касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду при розгляді справи № 1940/1603/18, подання клопотань; участь в інтересах Замовника в судових засіданнях Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду при розгляді справи № 1940/1603/18. 
21.06.2019 було укладено Угоду б/н до Договору, відповідно до якої Адвокатське об`єднання «Федірко і партнери» доручає, а ПП «Білявинці» не заперечує про доручення виконання робіт за договором та в подальшому проведення повного розрахунку за фактично надані послуги між ПП «Білявинці» та адвокатом Федірко Володимиром Степановичем. Всі інші права та зобов`язання за договором, яких не зачіпає п. 1 Угоди залишаються чинними і обов`язковими до виконання сторонами.
На підтвердження надання відповідних послуг позивачем були надані Суду: копію Угоди (б/н) від 21.06.2019 до договору про надання правової допомоги від 20.06.2019; копію акту здачі-приймання виконаних робіт від 26.06.2020; копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 1від 01.07.2020 на суму 10   000 грн.; копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 2 від 02.07.2020 на суму 10   000 грн. та копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 3 від 03.07.2020 на суму 10   000 грн.
Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт від 26.06.2020 Виконавець виконав та передав, а Замовник прийняв наступні послуги: правову експертизу документів, що стосуються оформлення відповіді на касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду при розгляді справи № 1940/1603/18, відповідь оформлена у строки, передбачені ухвалою Суду від 10.06.2019 у даній справі, на що витратив 10 робочих годин; в інтересах Замовника направлено матеріали до Верховного Суду з відповідним попереднім орієнтовним розрахунком витрат на правову допомогу.
Проте, Суд вважає за необхідне зауважити, що будь-яких доказів щодо проведення правової експертизи, що стосується оформлення вказаного відзиву на  касаційну скаргу відповідача не надано. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що такий відзив, підписаний безпосередньо директором ПП «Білявинці» ОСОБА_1 . У зв`язку із чим відсутні правові підстави вважати про отримання позивачем правової допомоги на стадії касаційного розгляду справи в Верховному Суд. 
Наявність укладеного договору про надання правової допомоги та угоди про зміну напрямку розрахунків по ньому як і Акту здачі-приймання виконаних робіт не можуть підтвердити зворотного, з огляду на те, що позивачем не доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, - рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04.   
Крім того, Суд вважає за необхідне зазначити про змістовні суперечності, які вказані в акті здачі-приймання виконаних робіт від 26.06.2020, який наданий позивачем до заяви про ухвалення додаткового судового рішення. Так в названому документі зазначено, про те, що всього адвокатом надано послуг позивачу у зв`язку із наданням правничої допомоги по справі на суму 20000,00 грн., а потім по тексту зазначено про оплату позивачем адвокату 30000,00 грн. 
Керуючись статтями 132, 134, 139, 252, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Приватного підприємства «Білявинці» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 1940/1603/18 - відмовити.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду