Ухвала       
 
02 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/16921/19
провадження № 61-14562ск20
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Боріс» про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та каліцтвом, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав 02 жовтня 2020 року до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року. 
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2019 року справу № 755/16921/19 визнано малозначною.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має для нього виняткове значення, оскільки судами проігноровано судову практику, зокрема, постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 759/10031/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 359/4701/16-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 2119/2-404/2011, від 30 січня 2018 року у справі № 186/1706/17-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 348/2116/16-ц, від 20 лютого 2019 року у справі № 462/2377/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 191/48/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 165/1663/15-ц, від 15 червня 2018 року у справі № 910/13769/17, від 20 червня 2018 року у справі № 639/4336/15-ц, від 25 червня 2018 року у справі № 641/24766/17, від 27 червня 2018 року у справі № 343/1819/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 322/452/16 та у постановах Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, від 02 березня 2008 року у справі № 3-924к08, від 26 березня 2008 року у справі № 6-13953св17, від 16 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13, від 12 лютого 2014 року у справі № 6-168цс14, від 28 січня 2015 року у справі № 6-229цс14, від 18 березня 2015 року у справі № 3-18гс15, від 03 червня 2015 року у справі № 6-305цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-933цс16. 
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
 
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
 
Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що вона може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. 
 
Наведені в касаційній скарзі доводи щодо не врахування правового висновку Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 759/10031/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 359/4701/16-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 2119/2-404/2011, від 30 січня 2018 року у справі № 186/1706/17-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 348/2116/16-ц, від 20 лютого 2019 року у справі № 462/2377/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 191/48/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 165/1663/15-ц, від 15 червня 2018 року у справі № 910/13769/17, від 20 червня 2018 року у справі № 639/4336/15-ц, від 25 червня 2018 року у справі № 641/24766/17, від 27 червня 2018 року у справі № 343/1819/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 322/452/16 та у постановах Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, від 02 березня 2008 року у справі № 3-924к08, від 26 березня 2008 року у справі № 6-13953св17, від 16 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13, від 12 лютого 2014 року у справі № 6-168цс14, від 28 січня 2015 року у справі № 6-229цс14, від 18 березня 2015 року у справі № 3-18гс15, від 03 червня 2015 року у справі № 6-305цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-933цс16 підлягають перевірці, а тому наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 755/16921/19.
 
Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу № 755/16921/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Боріс» про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та каліцтвом.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 грудня 2020 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

                 Судді:                                                                                         І. О. Дундар 
 
                                                                                                                    В. І. Крат
 
                                                                                                                    М. М. Русинчук