УХВАЛА 
28 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 357/3132/15-ц
провадження № 61-16179св19
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Тетяна Анатоліївна, ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу удаваним, визнання договору довічного утримання укладеним та його розірвання,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 03 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2016 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 03 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, 
Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано договір купівлі-продажу квартири від 05 жовтня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , удаваним правочином. 
В іншій частині позов залишено без задоволення.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року рішення Апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 03 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано договір купівлі-продажу квартири від 05 жовтня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , удаваним. 
Визнано, що 05 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання. 
Розірвано договір довічного утримання від 05 жовтня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Постановою Верховного Суду від 25 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Київського апеляційного суду від 30 липня 2019 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 
2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення,
Позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано договір купівлі-продажу квартири від 05 жовтня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , удаваним. 
Визнано, що 05 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання. 
Розірвано договір довічного утримання від 05 жовтня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
23 серпня 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 30 липня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
Відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 30 липня 2019 року.
У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи № 357/3132/15-ц.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами 
(у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті               34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Тетяна Анатоліївна, ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу удаваним, визнання договору довічного утримання укладеним та його розірвання, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 

Судді:                                                                                А. А. Калараш
 
                                                                                     В. М. Сімоненко
 
                                                                                     С. П. Штелик