ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/12723/18                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 листопада 2020 року                                                                                  м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Шурка О.І., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2020 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство "Київський річковий порт" (надалі за текстом - ПАТ "Київський річковий порт") звернулося до суду  з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0419191210 від 11.07.2018. 
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на неправомірність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки камеральна перевірка проведена в даному випадку всупереч положень Податкового кодексу України (далі - ПК України) щодо підстав проведення камеральних перевірок, тоді як мала бути проведена документальна перевірка згідно з положеннями п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України. Тобто, відповідач не мав права в межах камеральної перевірки перевіряти своєчасність сплати грошових зобов`язань, натомість був зобов`язаний провести документальну перевірку для встановлення відповідних обставин.
Відтак, оскільки при проведенні перевірки контролюючим органом не виконані вимоги ПК України, то така перевірка є незаконною, а відповідно і її наслідки у вигляді спірного податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено  повністю.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, скаржник наполягає на тому, що перевіркою встановлено порушення позивачем податкового законодавства з огляду на порушення термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання за рішенням суду про розстрочення (відстрочення) сплати податкового боргу.
Позивачем відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві до суду апеляційної інстанції не подавалось, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 18.06.2018 р. посадовцями Головного управління ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання платіжних доручень по сплаті рентної плати за спеціальне використання води ПрАТ "Київський річковий порт".
Результати перевірки оформлено актом перевірки № 1746/26-15-12-10/03150071 від 18.06.2018 р.
Згідно цього акту позивачем порушено терміни сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по рішенню про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № К/800/28922/13, наказ ДПА України від 07.12.2010 р. № 927, подання яких передбачено п. 57.1, 57.3 ст. 57 ПК України.
Враховуючи встановлені порушення та обставини Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від № 0419191210 від 11.07.2018.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів. Таким чином, у випадку з`ясування порушення позивачем строків виконання податкових зобов`язань, це може бути предметом або документальної позапланової перевірки, або в загальному порядку - планової перевірки.
Отже, оскільки камеральна перевірка згідно з актом № 1746/26-15-12-10/03150071 від 18.06.2018 р. проведена на порушення вказаних вимог законодавства, то прийняте за її наслідками податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Системний аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку про те, що проведення перевірок, зокрема камеральних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю. Встановлення за наслідками таких контрольних заходів факту порушення вимог законодавства має наслідком складення податковим органом відповідного акта перевірки та в подальшому, зокрема, податкового повідомлення-рішення.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що із змісту позовної заяви, її доводи стосуються виключно відсутності права контролюючого органу під час здійснення камеральної перевірки проводити перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість.
Колегія суддів вказує на безпідставність таких доводів позивача, які викладені в позовній заяві, позаяк з 01.01.2017 підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 доповнено абзацом другим згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII наступного змісту: «предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».
Отже, враховуючи внесені зміни до Податкового кодексу України Законом України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» питання своєчасності нарахування та сплати податків та зборів можуть бути предметом камеральної перевірки з 01 січня 2017 року, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 травня 2019 року у справі № 826/19473/14, від 30 жовтня 2018 року у справі № 806/2419/16.
Як вбачається з акту перевірки, предметом якої було питання своєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань, камеральна перевірка проводилась 18.06.2018 р., а тому контролюючий орган був наділений правом перевіряти своєчасність справляння платниками податків узгоджених сум грошового зобов`язання, що спростовує відповідні твердження позивача, та висновки суду першої інстанції, який безпідставно погодився з доводами Товариства щодо неможливості відповідачем в межах камеральної перевірки здійснення контрольних функцій щодо своєчасності сплати податків та зборів, що свідчить про порушення норм матеріального права судом першої інстанції.
Колегія суддів звертає увагу на те, що доводи позовної заяви ПАТ "Київський річковий порт" не містять жодних спростувань по суті порушень податкового законодавства, які ставляться у вину останньому, та за наслідками допущення яких до нього застосовано штрафні санкції.
Позивачем не спростовано жодними доводами безпідставність нарахування штрафних санкцій (20 %) у розмірі 146,03 грн. за затримку сплати грошових зобов`язань.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду попередньої інстанції і дають підстави для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог неповно встановив обставини цієї справи та порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору та відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві підлягає задоволенню, а спірне рішення - скасуванню. 
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2020 року скасувати, та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.    

Головуючий  суддя                                                                                                                І.О.Лічевецький

Суддя                                                                                                                                      О.М.Оксененко

Суддя                                                                                                                                      О.І.Шурко