ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 140/3924/19 пров. № А/857/10633/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Курильця А.Р., Мікули О.І.
за участю секретаря судового засідання                      Юник А.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мацей Анатолія Михайловича на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року про відмову у забезпеченні доказів, прийняту суддею Костюкевич С.Ф. в м.Луцьку о 12 годині 55 хвилині, повний текст складено 17 липня 2020 року, у справі № 140/3924/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби "Доманове" Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Прикордонної служби України про визнання незаконним та скасування рішення, 

                                                      В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через адвоката Мацея А.М., 27.12.2019 року звернувся з позовом до відділу прикордонної служби “Доманове” Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Прикордонної служби України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення інспектора прикордонної служби 2-ї категорії старшого прапорщика Деркача Сергія Миколайовича про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 09.07.2019 року.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Мацей А.М. подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм процесуального права.
В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в основу позову покладено наявність (існування) нібито, відповідної інформації Служби безпеки України стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .
Отже, до предмету доказування входить дослідження оригіналу (чи належним чином завіреної копії доручення) Служби безпеки України стосовно позивача.
Вважає, що наявні в матеріалах справи докази дають змогу дійти висновку про відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування, тобто про відсутність доручення Служби безпеки України стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .
Просить скасувати ухвалу.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без змін ухвалу суду. 
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що представником позивача не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.            
26.06.2020 року представник позивача Мацей А. М. подав до суду заяву про забезпечення доказів, в якій просив витребувати від Служби безпеки України (вул. Володимирська, 33, м. Київ-1, 01601) інформацію про те, хто, коли та на підставі чого видавав доручення Служби безпеки України від 28 листопада 2018 року № 5/3/3-6861 Державній прикордонній службі України, стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ; оригінал доручення Служби безпеки України від 28 листопада 2018 року № 5/3/3-6861 Державній прикордонній службі України, стосовно громадянина Російської федерації ОСОБА_1 . Витребувати від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601) оригінал (належним чином завірену копію) доручення Служби безпеки України від 28 листопада 2018 року № 5/3/3-6861 Державній прикордонній службі України, стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року в справі № 140/2648/19 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 , який через адвоката Мацея Анатолія Михайловича звертався до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до інспектора прикордонної служби 2-ї категорії старшого прапорщика Деркача Сергія Миколайовича міжнародного пункту пропуску “Доманове” про визнання незаконним та скасування рішення інспектора Деркача С. М. про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 09.07.2019 року щодо ОСОБА_1 .
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року в адміністративній справі № 140/2648/19 залишено без змін.
Відповідно до частини 1 статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Тобто, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування та заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Таким чином, забезпечення доказів доцільне та можливе лише за умови існування обставин, які б свідчили про те, що є підстави припускати, що потрібні докази можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Пунктами 4-6 частини 1 статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.
Тобто, обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.
З матеріалів даної справи вбачається, що до справи № 140/3924/19, з адміністративної справи №140/2648/19, було долучено копію запиту Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2020 року №140/2648/19/01-17/19052/20 до Служби безпеки України щодо доручення СБУ від 28.11.2018 року №5/3/3-6861, де зазначено, що вказане доручення було виготовлене в одному примірнику і направлено до ДПС України на виконання.
Аналогічне зазначено і в судовому рішенні у справі № 140/2648/19.
Колегія суддів вважає, що заявником не доведено існування обставин, визначених у ст. 114 КАС України для забезпечення доказів.
Таким чином, оскільки заявником не доведено та не обґрунтовано необхідність та доцільність забезпечення доказів до подання позовної заяви, колегія суддів вважає відсутніми підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення доказів.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для забезпечення доказів.

Керуючись статтями 243 ч.3, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                             П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мацей Анатолія Михайловича - залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року про відмову у забезпеченні доказів у справі № 140/3924/19, - без змін. 

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 09.10.20