ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року	Львів	Справа № 560/751/17 пров. № А/857/12873/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Святецького В.В.
за участі секретаря судового засідання:           Савки С.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 02 вересня 2020 року (суддя – Отупор К.М., час ухвалення – 10:53 год., місце ухвалення – м.Дубровиця, дата складення повного тексту – 07.09.2020 року), 
в адміністративній справі №560/751/17 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Рівне Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Леська Юрія Олександровича, 
про  скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 

                                                              встановив: 

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Рівне ДПП лейтенанта поліції Леська Ю.О., в якому просив скасувати постанову серії АР №678007 від 07.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №3 батальйону УПП у м.Рівне ДПП лейтенантом поліції Лесько Ю.О. про накладення на позивача штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП. 
Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав заперечення на адміністративний позов, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 
Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 серпня 2017 року у задоволенні позову - відмовлено. 
Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 серпня 2017 року - без змін. 
Однак, постановою Верховного Суду від 27 червня 2019 року касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коноплястого Я.С. - задоволено, постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у справі №560/751/17 - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першоі інстанціїї. 
За результатами нового судового розгляду, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 02 вересня 2020 року у задоволенні позову - відмовлено. 
З цим рішенням суду першої інстанції від 02.09.2020 року не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним і підлягає скасуванню з підстав, що викладені в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що із оскарженою постановою серії АР №678007 від 07.06.2017 року про накладення на позивача 425 грн. штрафу він не згідний, оскільки він не здійснював жодних порушень ПДР України. Вказує апелянт, що у цій постанові не вказано, о котрій годині ним було здійснено проїзд перехресть вулиць - Соборна - Дубенська та вулиць Соборна - Коцюбинського в м. Рівне, а лише зазначено час інкримінованого порушення, а саме 03:28 год. 07 червня 2017 року. Така постанова не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, не містить доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Також вказує апелянт, що допит свідків в суді першої інстанції відбувся з порушенням норм КАС України, оскільки відповідач не надіслав клопотання про допит свідків для позивача. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції від 02.09.2020 року та задоволити позовні вимоги про скасування постанови серії АР №678007 від 07.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.. 

Учасники справи в засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає апеляційному розгляду справи. 
Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного. 

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №678007 від 07.06.2017 року, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. на позивача ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП (а.с. 4 Т.1). 
Із змісту цієї постанови видно, що ОСОБА_1 07 червня 2017 року о 03 год. 28 хв. в м.Рівне на перехресті вулиць Соборна - Дубенська та вулиць Соборна - Коцюбинського, керуючи транспортним засобом «Ауді А8» номерний знак НОМЕР_1 проїхав це перехрестя вулиць на увімкнений забороняючий (червоний) сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України, і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного. 
Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Пунктом 8.7.3 «е» ПДР України передбачено, що червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. 
За порушення цього пункту ПДР законом встановлено адміністративну відповідальність. 
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора. 
Згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. 
Відповідно до ст.222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за частинами 1, 2, 3, 5 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. 
Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. 
Відповідно до статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. 
Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що поліцейським (інспектором роти №3 батальйону УПП у м.Рівне ДПП Лесько Ю.О.) не порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.2 ст.122 КУпАП. 
З матеріалів справи та доводів апелянта (позивача) видно, що він не вважає себе винним у порушенні ПДР України, оскільки немає доказів його вини, а оскаржена постанова серії АР №678007 від 07.06.2017 року про накладення на позивача 425 грн. штрафу не містить вказівки про те о котрій годині ним було здійснено проїзд перехресть вулиць - Соборна - Дубенська та вулиць Соборна - Коцюбинського в м. Рівне. 
З цього приводу судом першої інстанції при розгляді справи вірно враховано покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які суду пояснили, що 07 червня 2017 року біля 03:30 год. перебуваючи на вул.Соборній в м.Рівному, вони були свідками того, як автомобіль чорного кольору марки Audi A8, номерний знак НОМЕР_1 проїхав перехрестя вулиць Соборна - Дубенська та Соборна - Коцюбинського, на забороняючий (червоний) сигнал. 
Також, допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор УПП в Рівненській області ОСОБА_4 суду пояснив, що 07 червня 2017 року біля 03:30 год., патрулюючи м. Рівне, в радіоефір від екіпажу, в якому перебував інспектор Лесько Ю.О., було отримано повідомлення про те, що автомобіль марки "Audi", проїхав на забороняюче (червоне) світло по вул. Соборній, не зупиняючись, та який в подальшому повернув на вул. Коцюбинського. Було вирішено зупинити даного автомобіля шляхом блокування дороги. Даний автомобіль марки "Audi A8" рухався на великій швидкості, помітивши працівників поліції на дорозі, було враження, що автомобіль іде на таран, однак зголом водій різко загальмував. В подальшому водій довгий час не виходив з автомобіля, поводив себе зухвало, агресивно та відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції. Водієм виявився громадянин ОСОБА_1 . 
Допитаний в якості свідка інспектор управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП ОСОБА_5 суду пояснив, що 07 червня 2017 року, під час патрулювання м. Рівне, було помічено автомобіль марки "Audi A8", який порушив Правила дорожнього руху, а саме перетнув перехрестя вул. Соборна - Дубенська та вул. Соборна - Коцюбинського на забороняюче (червоне) світло. Автомобіль було зупинено на вул. Млинівський шляхом блокування дороги, згодом було встановлено особу водія та складено відносно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Допитаний в якості свідка інспектор управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП ОСОБА_6 суду пояснив, що 07 червня 2017 року після 03:00 год., під час патрулювання м. Рівне, було отримано повідомлення від інспектора Лесько Ю.О. про те, що автомобіль марки "Audi" проїхав перехрестя по вул. Соборна на забороняюче (червоне) світло. Даний автомобіль було зупинено по вул. Млинівський шляхом блокування дороги. Після зупинки водій тривалий час не виходив з автомобіля, поводив себе зухвало, агресивно та відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції. Згодом з"ясувалося, що даним водієм був ОСОБА_1 . 
Також судом першої інстанції було оглянуто відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських, долучених до матеріалів відповідачем (а.с. 177 Т.1) з яких вбачається, що 07 червня 2017 року біля 03:30 год., працівниками поліції було зупинено автомобіль марки "Audi A8", номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 .. Такий відеозапис підтверджує показання, надані в судовому засіданні відповідачем інспектором Леськом Ю.О. та свідками - інспекторами управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Прусовим П.Т., ОСОБА_5 та Антонюком Ю.М. 
Також судом першої інстанції вірно зазначено, що посилання позивача на невідповідність постанови серії АР №678007 від 07 червня 2017 року вимогам статті 283 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки в постанові інспектором поліції зазначено опис обставин, встановлених при розгляді справи, вказано час вчинення порушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, правильно застосовано межі санкції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 
Колегія суддів враховує, що згідно матеріалів адміністративної справи дослідження доказів, в тому числі допит свідків, у суді першої інстанції здійснено відповідно до вимог правових приписів глави 5 КАС України, а тому являються необґрунтованими твердження апелянта (позивача) про порушення судом першої інстанції норм КАС України при допиті свідків. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП). 
Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем поданими доказами, повністю доведено наявність тих обставин, що зазначені у постанові від 07.06.2017 року, а тому є необґрунтованими доводи позивача про відсутність його вини у вчиненні порушень вимог ПДР України. 
Слід також зазначити, що оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення від 07.06.2017 року винесена в межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення. Адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обгрунтованих висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскарженої постанови серії АР №678007 від 07.06.2017 року. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування. 
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

                                                             постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 02 вересня 2020 року в адміністративній справі №560/751/17 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Рівне Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Леська Юрія Олександровича про  скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.  

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 11.11.2020 року.