ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року 
м. Київ

Справа №  925/965/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В., 

учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго»
представники позивача - не з`явилися,
відповідач-1 - Приватне акціонерне товариство «АЗОТ»
представники відповідача-1 - адвокат Васьківський Л.М., довіреність № 500-08/131 від 22.06.2020, 
відповідач-2 - Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Енергомережа»
представники відповідач-2 - не з`явилися,
треті особа, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - 
1. Фонд державного майна України - представники не з`явилися,
2. Державне підприємство «Енергоринок» - представники не з`явилися,
3. Національне антикорупційне бюро України - представники не з`явилися,
за участі - Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - представники не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 22.06.2020
у складі колегії суддів: Калатай Н. Ф. (головуючий), Кропивна Л. В., Руденко М. А.
у провадженні за скаргою
на дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 925/965/16 
у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»
до Публічного акціонерного товариства «АЗОТ», 
Акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа»
про стягнення 1 276   177 255,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» (далі - ПАТ «Черкасиобленерго») звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «АЗОТ»      (далі - ПАТ «АЗОТ»   )   про стягнення збитків у розмірі 1   276   177      255,52 грн., у тому числі: 1   091   346   413,08 грн. боргу за активну електричну енергію, поставлену відповідачу відповідно до договору № 524-213/24 від 24.05.2005 в період з грудня 2014 по липень 2016 року, 126   659   691,64 грн. індексу інфляції, 18   113   773,23 грн. 3 % річних 40   057   377,60 грн., пені за прострочення виконання грошових зобов`язань.

2. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.12.2016 у справі № 925/965/16 припинено провадження у справі в частині вимог про стягнення 74      000      000,00 грн. боргу, в решті позов задоволено частково, до стягнення з ПАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» присуджено 510   969      029,25 грн. боргу, 1750   889,53 грн. пені, 6   038 201,53 грн. 3% річних, 37   402   330,05 грн. інфляційних втрат, 87   254,46 грн. судових витрат, у решті позовних вимог ПАТ «Черкасиобленерго» до ПАТ «АЗОТ» відмовлено, до стягнення ПрАТ «Холдингова компанія «Енергомережа» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» присуджено 267      677      775,21 грн. боргу, 37      053,99 грн. судових витрат.

3. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі № 925/965/16, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 09.10.2018:
- рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2016 у справі № 925/965/16 скасовано;
- прийнято нове рішення, яким позов ПАТ «Черкасиобленерго» до ПАТ «АЗОТ» задоволено частково;
- стягнуто з ПАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» 1   091   346   413,08 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 126   659   691,64 грн. інфляційних втрат, 18   113   773,00 грн. 23 коп. 3% річних, 24   854   321,29 грн.      пені, 204   237,59 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції;
- в іншій частині позовних вимог ПАТ «Черкасиобленерго» до ПАТ «АЗОТ» відмовлено;
- в частині позовних вимог ПАТ «Черкасиобленерго» до ПрАТ «Холдингова компанія «Енергомережа» відмовлено;
- судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на ПАТ «АЗОТ»;
- видачу наказу по справі № 925/965/16 доручено Господарському суду Черкаської області.

4. На виконання вказаного судового рішення Господарським судом Черкаської області 30.07.2018 видано наказ, який позивачем пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ ДВС).

5. 03.08.2018 старшим державним виконавцем Відділу ДВС винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження ВП № 56922080 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 30.07.2018.

6. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі № 925/965/16 задоволено заяву старшого державного виконавця Відділу ДВС Башілова В.О. про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами виконавчого провадження ВП № 56922080 з примусово виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/965/16 від 30.07.2018, затверджено мирову угоду, укладену ними на викладених у ній умовах.

7. З огляду на затвердження мирової угоди, 17.05.2019 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56922080.

8. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 скасовано, у задоволенні заяви старшого державного Відділу ДВС Башілова В.О. про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення відмовлено.
9. 23.01.2020 заступником директора Департаменту - начальником Відділу ДВС Озадовським Р.Ю. за заявою стягувача від 17.01.2020, проведено перевірку виконавчого провадження ВП № 56922080, за результатами перевірки винесено постанову, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.05.2019 ВП № 56922080 і постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2019 ВП № 59160234, зобов`язано старшого державного виконавця Відділу ДВС Сіренка С.В. відновити виконавче провадження ВП № 56922080.

10. 23.01.2020 на виконання постанови заступника директора Департаменту - начальника Відділу ДВС Озадовського Р.Ю. старшим державним виконавцем Відділу ДВС Сіренком С.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, якою відновлено виконавче провадження № 56922080 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/965/16 від 30.07.2018.

11. Крім того, 23.01.2020 старшим державним виконавцем Відділу ДВС Сіренком С.В. у виконавчому провадженні ВП № 56922080 винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, якою виконавче провадження ВП № 56922080 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/965/16 від 30.07.2018 приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП № 59959397, яке також перебуває в провадженні Відділу ДВС.
12. У лютому 2020 ПАТ «АЗОТ» звернулось до Господарського суду Черкаської області зі скаргою в порядку ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в якій просило:
- визнати неправомірною та скасувати постанову заступника директора Департаменту - начальника Відділу ДВС Озадовського Р.Ю. про перевірку виконавчого провадження ВП № 56922080 від 23.01.2020;
- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Відділу ДВС скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 56922080 від 23.01.2020.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

13. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 провадження у справі № 925/965/16 з розгляду скарги ПАТ «АЗОТ» в порядку ст. 339 ГПК України закрито з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

14. Ухвала мотивована тим, що скаржник є боржником у зведеному виконавчому провадженні ВП № 59959397 за рішеннями судів, які видані за різними правилами судочинства. За висновком суду, скарги на дії державних виконавців під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

15. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 апеляційну скаргу задоволено;
апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» (далі - ПрАТ «АЗОТ») на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 у справі № 925/965/16 задоволено;
ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 у справі № 925/965/16 скасовано;
передано скаргу ПАТ «АЗОТ» в порядку ст. 339 ГПК України (вих. № 501-06/70 від 12.02.2020) на розгляд до Господарського суду Черкаської області.
16. Постанова мотивована тим, що заявником в даному випадку оскаржуються рішення, які були винесені саме у виконавчому провадженні ВП № 56922080 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/965/16 від 30.07.2018 до моменту приєднання вказаного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 59959397, у якому об`єднано 26 виконавчих проваджень, які видані на примусове виконання виконавчих документів судів з примусового виконання їх рішень, постановлених за різними правилами судочинства, а відтак, така скарга має розглядатися за правилами саме господарського судочинства у межах справи № 925/965/16.
Короткий зміст вимог касаційної скарги

17. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2020, ПАТ «Черкасиобленерго» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскарженої постанови, з вимогою ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 у справі № 925/965/16 залишити без змін.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

18. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 925/965/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Губенко Н.М., суддя - Кондратова І.Д., суддя - Кролевець О.А., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2020.

19. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: головуючого судді - Губенко Н. М., судді - Кондратової  І. Д., судді - Кролевець О.А. від 07.08.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Черкасиобленерго» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 у справі № 925/965/16. Призначено касаційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Черкаської області та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 925/965/16. Встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 25.08.2020. 

20. 19.08.2020 до Верховного Суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на касаційну скаргу ПАТ «Черкасиобленерго», в якому повністю підтримані вимоги скарги за наведеними доводами.

21. 28.08.2020 від ПрАТ «АЗОТ» до Верховного Суду надійшов відзив з запереченнями проти вимог та доводів касаційної скарги.

22. 07.09.2020 суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Губенко Н.М., Кондратовою І.Д., Кролевець О.А. подано заяву про самовідвід у розгляді справи № 925/965/16 в порядку ст. 35 ГПК України.

23. Ухвалою Верховного Суду від 07.09.2020 заяву суддів Губенко Н.М.,                   Кондратової І.Д., Кролевець О.А. про самовідвід у розгляді справи № 925/965/16 за касаційною скаргою ПАТ «Черкасиобленерго» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 задоволено.

24. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 925/965/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Жуков С.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08.09.2020.

25. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: головуючого судді - Погребняка В.Я., судді - Жукова С.В., судді - Огородніка К.М. від 24.09.2020 прийнято справу № 925/965/16 Господарського суду Черкаської області до провадження, ухвалено розглянути касаційну скаргу ПАТ «Черкасиобленерго» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 у судовому засіданні  27.10.2020. Звернуто увагу учасників справи на тимчасовий характер вжитих судом процесуальних заходів для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 серед учасників відкритих судових засідань. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Звернуто увагу учасників справи на можливість розгляду касаційної скарги за відсутності їх представників за наявними у справі матеріалами у разі подання відповідного клопотання. Повідомлено учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису. Рекомендовано учасникам справи ознайомлення з матеріалами справи, за наявності такої технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі, шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну адресу, зазначену у відповідній заяві, яку подавати через дистанційні засоби зв`язку. Повідомлено, що інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://supreme.court.gov.ua.

26. У зв`язку з відпусткою судді Огородніка К.М., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 925/965/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020.

27. В судове засідання 27.10.2020 з`явився представник ПрАТ «АЗОТ», який надав пояснення у справі. 

28. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. 

29. Колегією суддів Касаційного господарського суду враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 760 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 01.08.2020 до 31.10.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого з 12.03.2020 постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

30. В той же час судом враховано, що за приписами ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є постанова Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2020, справа відповідно до ГПК України має розглядатися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів дійшла висновку про здійснення розгляду касаційної скарги з урахуванням раніше визначеної дати 27.10.2020.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 27.10.2020 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 27.10.2020.

Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
(ПАТ «Черкасиобленерго»)

31. В обґрунтування заявлених вимог скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції при винесенні оскарженої постанови від 22.06.2020 дійшов невірного висновку відносно того, що дана справа за скаргою ПАТ «АЗОТ» підлягає розгляду за правилами саме господарського судочинства, чим відповідно порушив норми процесуального права. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята всупереч правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 11.12.2019 у справі № 686/25763/13-ц.

Доводи учасника справи
(Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України)

32. У відзиві на касаційну скаргу доводить:
- ПАТ «АЗОТ» є боржником у зведеному виконавчому провадженні ВП № 59959397 за рішеннями судів, які видані за різними правилами судочинства;
- в цьому випадку слід застосовувати ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) і розглядати справу за правилами адміністративного судочинства;
- предметом оскарження є дії заступника директора Департаменту - начальника Відділу ДВС, який є державним службовцем, що, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» вчиняє управлінські дії щодо контролю за діяльністю Відділу ДВС, що виключає розгляд скарги за правилами господарського судочинства. 

Доводи відповідача-1
(ПрАТ «АЗОТ»)

33. Відповідач-1 доводить:
- оскаржена постанова та дії заступника директора Департаменту - начальника Відділу ДВС стосуються виконавчого провадження ВП № 56922080 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/965/16 від 30.07.2018;
- на момент прийняття оскарженої постанови та вчинення відповідних дій  виконавче провадження ВП № 56922080 не входило до складу зведеного виконавчого провадження, оскільки воно ще не було відкрито (відновлено);
- при прийнятті постанови, апеляційним судом було враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 908/2349/14 (провадження 12-49гс19);
- правова позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 908/2349/14 (провадження 12-49гс19) є пріоритетною для застосування порівняно з позицією, викладеною Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі № 686/25763/13-ц.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

34. Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (ч. 4 ст. 300 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

35. Оцінка доводів учасників та застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. 

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.05.2020 у справі № 589/117/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. 

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Ч. 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. 

Таким чином, особа набуває статусу сторони виконавчого провадження (як стягувач або боржник) з моменту видачі на її користь (в її інтересах) відповідного виконавчого документа. При цьому відкриття виконавчого провадження не впливає на наявність (або ж відсутність) такого статусу особи.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду України від 29.08.2018 у справі № 201/10328/16-ц (провадження № 14-192цс18) та від 21.11.2018 у справі № 569/12295/16-ц (провадження № 14-451цс18), від 24.04.2019 у справі № 914/3587/14.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано під час касаційного провадження, 30.08.2018 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 56922080 з примусового виконання наказу від 30.07.2018 виданого Господарським судом Черкаської області у справі № 925/965/16.
17.05.2019 державним виконавцем на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі № 925/819/17 (затверджено мирову угоду), у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56922080.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 апеляційну скаргу Фонду державного майна України задоволено, ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі № 925/819/17 скасовано, у задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу ДВС Башілова В.О. про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення відмовлено. 
23.01.2020 заступником директора Департаменту - начальником Відділу ДВС Озадовським Р.Ю. за заявою стягувача від 17.01.2020, проведено перевірку виконавчого провадження ВП № 56922080, за результатами перевірки винесено постанову, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.05.2019 ВП № 56922080, зобов`язано старшого державного виконавця Відділу ДВС Сіренка С.В. відновити виконавче провадження № 56922080.
Об`єктом розгляду в цьому провадженні за скаргою ПАТ «АЗОТ», є дії органу виконання (посадової особи) щодо примусового виконання наказу № 925/965/16 від 30.07.2018 виданого Господарським судом Черкаської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 343 ГПК України).

Право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали, пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами Господарського процесуального кодексу України та його примусовим виконанням.

Постанова про перевірку виконавчого провадження ВП № 56922080 винесена 23.01.2020 заступником директора Департаменту - начальником Відділу ДВС Озадовським Р.Ю. в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. 

Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Оскільки ПАТ «АЗОТ» звернулося до господарського суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії/постанову начальника Відділу ДВС щодо виконавчого документа у порядку контролю за діями державного виконавця при примусовому виконанні наказу № 925/965/16 виданого 30.07.2018 Господарським судом Черкаської області, така скарга підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Таку ж правову позицію про правильне застосування норми права наведено у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 589/117/17 (постанова від 05.05.2020, пункт 34).

Щодо доводів скаржника стосовно того, що виконавче провадження ВП № 56922080 приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП № 59959397, колегія суддів вважає необхідним вказати наступне.

Порядок вчинення виконавчих дій регулюється Законом України «Про виконавче провадження», за змістом ст. 30 якого виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.
При цьому, законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Отже, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12.09.2018 у справі № 906/530/17 (провадження 
№ 12-213гс18), від 17.10.2018 у справах № 927/395/13 (провадження 
№ 12-189гс18), № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18), від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) та від 10.04.2019 у справі № 908/2520/16 (провадження №12-30гс19).

Водночас, у постанові від 15.05.2019 у справі № 924/1389/13 (провадження № 12-35гс19) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема й стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій. 

Скарга на дії державного виконавця не стосується судового оскарження дій державного виконавця під час виконання ним зведеного виконавчого провадження, оскільки на момент вчинення оскаржуваних дій (спірне виконавче провадження) вже було виведено зі зведеного виконавчого провадження, а тому повинно розглядатися судом, який видав виконавчий документ, у передбаченому ГПК України порядку, тобто в межах справи за правилами господарського судочинства.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №908/2349/14, постанові Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 925/819/17.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, предмет скарги ПАТ «АЗОТ» на дії державного виконавця (тобто суть оскаржуваних дій) стосується відновлення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням апеляційним господарським судом мирової угоди під час, коли виконавче провадження ВП № 56922080 не знаходилось у зведеному виконавчому провадженні (ВП №59959397); станом на момент вчинення оскаржуваних дій виконавче провадження ВП №56922080 було закінчене внаслідок затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019, що, відповідно, унеможливлює перебування ВП №56922080 у зведеному виконавчому провадженні. 

Питання затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення належить до юрисдикції господарського суду (ст. 330 ГПК України), так само і оскарження дій державного виконавця, пов`язаних із відновленням виконавчого провадження після скасування мирової угоди, підлягають вирішенню господарським судом.

До зведеного виконавчого провадження ВП №59959397 виконавче провадження ВП №56922080 було приєднано постановою старшого державного виконавця Відділу ДВС Сіренка С.В. постановою від 23.01.2020 на підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» після прийняття постанови від 23.01.2020 про відновлення виконавчого провадження (ВП №56922080) з виконання наказу № 925/965/16 від 31.07.2018 виданого Господарським судом Черкаської області.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що скарга ПАТ «АЗОТ» (на постанову начальника Відділу ДВС  Озадовського Р.Ю. ВП № 56922080 від 23.01.2020) не стосується судового оскарження дій вчинених в рамках зведеного виконавчого провадження ВП №59959397. 

Стосовно доводів касаційної скарги про неврахування судом апеляційної інстанції правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 11.12.2019 у справі № 686/25763/13-ц, слід вказати на те, що предметом судового розгляду справи № 686/25763/13-ц є невиконання посадовими особами, які є державними службовцями, їх обов`язків, тобто здійснення ними управлінських дій щодо контролю за діяльністю очолюваного підрозділу державної виконавчої служби.

Натомість, як вже було відзначено вище, у цій справі оскаржено дії начальника Відділу ДВС з винесення постанови від 23.01.2020 вчинені в межах виконавчого провадження ВП №56922080 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 30.07.2018 у справі № 925/965/16.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним зауважити на наступне. 

Виходячи з телеологічного (цільового), логічного й системного тлумачення положень ст. ст.  302, 303 ГПК України і ст. ст. 13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», можна зробити висновок, що господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду.

Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

36. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Звертаючись з касаційною скаргою, скаржник не спростував висновків апеляційної інстанції та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого судового рішення.

Більш того, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та дослідження обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених приписами ст. 300 ГПК України.

Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ПАТ «Черкасиобленерго» та необхідність залишити постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 у справі №   925/965/16 без змін, як такої, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

37. Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги ПАТ «Черкасиобленерго» та залишенням без змін оскарженого судового рішення, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 
                    
ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 у справі №   925/965/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В. Васьковський 

                                                                                                      С.В. Жуков