Справа № 442/5885/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В. 
Провадження № 33/811/1513/20                Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року, 

встановив:

постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору на користь держави.
Згідно з постановою судді 14 вересня 2020 року о 14 год. 50 хв. в м. Дрогобичі по вул. І.Франка, водій ОСОБА_1 , здійснюючи регулярні перевезення пасажирів, автобусом марки VOLVO, д.н.з. НОМЕР_1 , сполученням Дрогобич-Борислав, не дотримався умов карантинних заходів, а саме перевозив пасажирів без одягнутих засобів індивідуального захисту, чим порушив вимоги п.11 підп.2 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування покликається на те, що обставини викладені в протоколі відповідають дійсності, однак в автобусі було дуже мало пасажирів і фактично була нормальна дистанція. Також, апелянт вказує, що йому протипоказана захисна маска, так як у нього алергія. Просить звернути увагу, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КупАП, оскільки на час складання протоколу не хворів на жодне інфекційне захворювання, не був її носієм та не перебував на ізоляції. Крім цього, звертає увагу, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував його характеризуючи дані, характер та обставини вчиненого правопорушення, а саме, що у зв`язку з пандемією COVID-19 в Україні є складна економічна ситуація, на утриманні в нього перебуває 7 дітей, наймолодшій 3 місяці, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, порушив умови карантину вперше, а також відсутня реальна істотна шкода суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що суттєво знижую ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок призводить до малозначності діяння. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до п.п. 1 п. 3 Постанови КМУ «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» від 20.05.2020 року № 392, на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил щодо карантину людей, а саме те, що останній перевозив пасажирів без одягнутих засобів індивідуального захисту (маски), стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом поліцейського СРПП № 1 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, капрала поліції Павлюха А., відеозаписом.  
Доказам по справі суддя надав належну оцінку та дійшов вірного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновку судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При цьому суд, за наявності підстав, повинен розглядати питання про можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.
Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
При розгляді справи суддя не звернув увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення носить малозначний характер, оскільки особою, яка притягується до адміністративної відповідальності,  усвідомлено протиправність своєї поведінки,  значна шкода державним чи суспільним інтересам або інтересам громадян внаслідок порушення не була заподіяна, оскільки пасажирів в автобусі було небагато, була дотримана відповідна дистанція, а саме більше 1,5 м, на час складання протоколу ОСОБА_1 не хворів на жодне інфекційне захворювання.
Крім того, як пояснив ОСОБА_1 у суді першої та апеляційної інстанції, він фізично не спроможний безперервно носити захисну маску, оскільки має алергію на тісно прилеглі до обличчя речі, а тому при можливості (відсутність близького контакту з людьми) маску знімає. Зазначене підтверджується довідкою лікаря КНП «Дрогобицька районна лікарня» від 05.10.2020.
Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, умови карантину порушив вперше, на утриманні має семеро дітей, наймолодшій дитині 3 місяці, є єдиним годувальником в сім`ї.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року слід скасувати, а ОСОБА_1  належить звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задоволити частково.
Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити йому усне зауваження.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1  за ст. 44-3 КУпАП закрити.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                         О.В. Маліновська-Микич