ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року 
м. Київ

справа №  920/611/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Селіваненка В.П.,
за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,
          
представників учасників справи:
позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" (далі - ТОВ "Відновлення інженерних систем", позивач, скаржник) -                  Мінченка  В.М., адвокат,
відповідача - Сумського національного аграрного університету в особі Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету (далі - Університет, СНАУ, відповідач) - Курила М.П. (самопредставництво),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ТОВ "Відновлення інженерних систем"
на рішення Господарського суду Сумської області від 13.02.2020 (головуючий - суддя Сопяненко О.Ю., судді: Жерьобкіна Є.А., Резніченко О.Ю.) та 
постанову Північного апеляційного господарського суду    від 14.07.2020 (головуючий - суддя Коробенко Г.П., судді: Козир Т.П., Кравчук Г.А.) 

у справі №920/611/19
за первісним позовом ТОВ "Відновлення інженерних систем"
до Університету
про стягнення 180 176, 82 грн
та за зустрічним позовом Університету
до ТОВ "Відновлення інженерних систем"
про визнання недійсним договору від 23.11.2018 № 396.
          
ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ТОВ "Відновлення інженерних систем" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Університету про стягнення 180 176,82 грн, з яких:               178 272 грн основного боргу, 1 758,30 грн пені та 146,52 грн - 3% річних, а також судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

1.2. Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг №396 від 23.11.2018 (далі - Договір №396) щодо гідрохімічного очищення системи опалення будівлі гуртожитку Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського НАУ в частині оплати наданих послуг.

1.3. 17.07.2019 Університет подав до Господарського суду Сумської області зустрічну позовну заяву до ТОВ "Відновлення інженерних систем" про визнання недійсним Договору №396.

1.4. На обґрунтування зустрічної позовної заяви Університет зазначив, що договір та акт виконаних робіт підписаний директором коледжу Фединою В.М. з перевищенням наданих йому повноважень, рішення про необхідність виконання робіт приймалось директором одноособово, без огляду комісією, без висновків спеціалістів та без оформлення актів попереднього огляду системи опалення коледжу, закупівлю послуг по гідрохімічному очищенню системи опалення гуртожитку коледжу проведено за відсутності бюджетного фінансування, що унеможливлює виконання укладеного договору бюджетною організацією. Також зазначено про невідповідність спірного договору вимогам Закону України "Про публічні закупівлі" (далі - Закон №922-VII).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Сумської області від 13.02.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2020, відмовлено у задоволенні первісного позову ТОВ "Відновлення інженерних систем" до Університету про стягнення 180 176,82 грн. 

Зустрічний позов Університету до ТОВ "Відновлення інженерних систем" про визнання недійсним договору №396 задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення Договір № 396 на суму 178 272,00 грн, укладений ТОВ "Відновлення інженерних систем" та Університетом про надання послуг гідрохімічного очищення системи опалення будівлі гуртожитку Маловисторопського коледжу імені П.С Рибалка СНАУ за адресою: Сумська область, Лебединський район, с. Малий Вистороп, вул. Рибалка,1, стягнуто з ТОВ "Відновлення інженерних систем" на користь Університету   1 921 грн сплаченого судового збору за розгляд зустрічного позову. 

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ТОВ "Відновлення інженерних систем", посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 13.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду    від 14.07.2020 у справі №920/611/19, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги скаржника задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу: 

4.1. суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального права, а саме - частину першу статті 96, частину першу статті 627, частину першу статті 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закон №922-VII, Закон України "Про державні закупівлі", лист Державного комітету України з будівництва та архітектури від 30.04.2003 №7/7-401, наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.03.2020 №454, статтю 17 Кримінального кодексу України. А також скаржник відзначає, що господарськими судами порушено і приписи постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", відповідно до якої у разі, коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний; саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності; визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін;

4.2. на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання визнання двостороннього правочину недійсним, з відповідними наслідками, у випадку непроведення відповідної процедури закупівлі, яка передбачена Законом №922-VII для закупівель, вартість яких дорівнює або перевищує 200    000 грн, коли такий правочин укладений на меншу суму та виконаний однією із сторін;

4.3. суди попередніх інстанцій помилково дійшли висновків про порушення бюджетного законодавства, оскільки відсутність бюджетних коштів або взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. При цьому ТОВ "Відновлення інженерних систем" здійснює посилання на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, на постанову Верховного Суду України від 15.05.2012 №11/446, постанови Вищого господарського суду України від 05.04.2016 у справі №927/915/15, від 01.06.2016 у справі №915/1104/15;
          
4.4. суди попередніх інстанцій не в повній мірі дослідили зібрані у справі докази та неповно встановили обставини справи, чим грубо порушили норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних та таких, що не ґрунтуються на обставинах справи, судових рішень, а тому оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню на підставі пунктів 1, 4 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

5. Позиція інших учасників справи 

5.1. У відзиві на касаційну скаргу Університет заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх незаконність та необґрунтованість, і просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Діяльність Сумського національного аграрного університету (далі - СНАУ), його відокремлених структурних підрозділів (коледжів) регламентується Статутом, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 27.04.2015 № 470. 

6.2. Згідно з пунктом 1.2 Статуту Університет - багатогалузевий вищий навчальний заклад, що провадить інноваційну освітню, наукову діяльність за різними ступенями вищої освіти, проводить фундаментальні та прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність. Утворений у формі державної установи і працює на засадах неприбутковості (пункт 1.8 Статуту). 

6.3. Відповідно до пункту 1.4 Положення про Маловисторопський коледж імені П.С. Рибалка Сумського НАУ, затвердженого наказом ректора Сумського НАУ від 01.12.2015 № 367-к, коледж є структурним підрозділом Сумського НАУ з окремими правами юридичної особи.

6.4. Відповідно до довіреності від 21.06.2017 Сумський НАУ уповноважив директора Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Федину В.М. (призначений директором наказом від 16.06.2015, звільнений з посади директора 29.03.2019), зокрема, користуватись та розпоряджатись майном, яке йому належить на правах оперативного управління; здійснювати фінансову діяльність у межах затвердженого кошторису доходів і видатків; укладати господарські договори, договори на платні послуги, договори про постачання комунальних і інших послуг коледжу і інші угоди; мати право підпису документів, зокрема: договорів цивільно-правового характеру, господарських угод, актів виконаних робіт про надання послуг, банківських документів, кошторисів використання бюджетних коштів тощо.

6.5. 23.11.2018 ТОВ "Відновлення інженерних систем" як виконавцем та Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету як замовником укладено Договір №396 (далі -Договір №396), відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець зобов`язався надати такі послуги: гідрохімічне очищення системи опалення будівлі гуртожитку Маловисторопського коледжу імені П.С Рибалка СНАУ за адресою: Сумська область, Лебединський район, с. Малий Вистороп, вул. Рибалка, 1. 

6.6. За надані послуги згідно з пунктом 1.1 Договору №396 замовник сплачує виконавцю суму, яка буде обумовлена актом здачі-прийняття наданих послуг.

6.7. Згідно з пунктами 3.2, 3.3 Договору №396 оплата здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту підписання обома сторонами акта здачі-приймання наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок виконавця. Кінцевий термін оплати - не пізніше 31.05.2019.

6.8. 05.12.2018 сторонами підписаний акт здачі-приймання робіт (№ КБ-2в) та довідка про вартість виконаних робіт (№ КБ-3) на загальну вартість 178 272,00 грн.

6.9. 14.05.2019 ТОВ "Відновлення інжерерних систем" на адресу Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка надіслана вимога про сплату заборгованості за Договором № 396.

6.10. Згідно з наданим актом огляду прихованих робіт №153, ТОВ "Відновлення інженерних систем" було виконано вирізки в трубопроводах системи опалення для проведення обстеження до проведення гідрохімічного очищення та після виконаних робіт. У результаті проведених вирізок було виявлено тверді відкладення на внутрішній поверхні трубопроводів системи опалення товщиною 2 мм. 

6.11. При проведенні у травні 2019 обстеження системи опалення в гуртожитку Маловисторопського коледжу СНАУ не було виявлено слідів вирізок у трубопроводах системи опалення для проведення досліджень. При розборці батареї в гуртожитку було виявлено присутність грязьового мулу в значній кількості. 

6.12. Відповідно до Технічного звіту № 059.-09.-07.-0128.19 Державного підприємства "Сумський експертно-технічний центр Держпраці" 15.08.2019 проведений візуальний огляд трубопроводу системи опалення в гуртожитку в місцях, доступних і підготовлених до огляду, а саме: підвальне приміщення, кімнати лівого крила гуртожитку з першого по п`ятий поверхи. За результатами огляду проведено вирізку фрагменту трубопроводу системи опалення в кімнаті № 223; за результатами контролю встановлено, що внутрішня поверхня трубопроводу вкрита поверхневою корозією товщиною до 0,2 мм, накип - відсутній, мулисті нашарування - відсутні.

6.13. Згідно із заявою свідка ОСОБА_1 , поданої позивачем у порядку статті 88 ГПК України, колишній директор Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету Федина В.М. визнав факт укладення Договору №396 та підписання актів наданих послуг за формою КБ-2в та КБ-3 та зазначає, що фактично послуги були надані в повному обсязі та належної якості.

6.14. Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка у грудні 2018 були внесені зміни до плану використання бюджетних коштів на 2018 рік (довідка № 16235/30 від 10.12.2018), відповідно до яких видатки коледжу на оплату послуг (крім комунальних) були збільшені на 205    000 грн, з яких 199    887 грн були використані коледжем на оплату послуг по гідрохімічному очищенню системи опалення будівлі навчального корпусу за договором про надання послуг від 14.12.2018 №76, укладеним Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету та ТОВ "Промжитлосервіс" (платіжне доручення від 17.12.2018 №206). 

6.15. Щодо Договору №396 директором коледжу Фединою В.М. не були здійснені заходи щодо отримання бюджетного призначення (бюджетного асигнування) для здійснення подальших розрахунків за договором.

7. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Імперативними приписами частини другої статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

7.2. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

РОЗГЛЯД СПРАВИ ВЕРХОВНИМ СУДОМ

Склад суду касаційної інстанції змінювався відповідно до наявного у справі витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.08.2020 для розгляду касаційної скарги ТОВ "Відновлення інженерних систем" на рішення Господарського суду Сумської області від 13.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 у справі №920/611/19 визначено колегію суддів у складі: Малашенкова Т.М. (головуючий), Міщенко І.С., Колос І.Б.

Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 21.09.2020 № 29.3-02/2291, у зв`язку з перебуванням судді Міщенка І.С. у відпустці, призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №920/611/19, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Бенедисюк І.М., Колос І.Б.

Ухвалою Верховного Суду від 22.09.2020 серед іншого відкрито касаційне провадження у справі №920/611/19 за касаційною скаргою ТОВ "Відновлення інженерних систем" з підстав, зазначених у ній, та призначено до розгляду.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 19.10.2020 № 29.3-02/2667, у зв`язку з відпусткою судді Колос І.Б. та перебуванням на лікарняному судді Бенедисюка І.М., призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №920/611/19, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Булгакова І.В., Селіваненко В.П.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення заборгованості за Договором №396 та визнання зазначеного договору недійсним.

8.2. Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що Договір №396 укладений з порушенням вимог Бюджетного кодексу України та Закону №922-VII, а тому відповідно до статей 203, 215 ЦК України є недійсним.

Суди виходили з такого:
- СНАУ - це вищий навчальний заклад, утворений у формі державної установи і працює на засадах неприбутковості (судами вказані висновки зроблені з посиланням на пункти 1.2, ,1.8 Статуту СНАУ, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 27.04.2015 № 470), та встановлено, що Маловисторопський коледж імені П.С. Рибалка СНАУ є структурним підрозділом СНАУ з окремими правами юридичної особи (вказаний висновок судами здійснено з посиланням на пункт 1.4 Положення про Маловисторопський коледж імені П.С. Рибалка СНАУ, затвердженого наказом ректора СНАУ від 01.12.2015 № 367-к); 

- на підставі вищевказаних документів судами попередніх інстанцій встановлено, що СНАУ та його структурні підрозділи є бюджетними установами та замовниками у розумінні приписів Закону №922-VII;

- укладений Договір №396 за своєю правовою природою є договором про надання послуг;

- сума по наданню послуг за договорами від 23.11.2018 та від 14.12.2018 становить 378 159,00 грн, що свідчить про перевищення встановленої межі - 200 000 грн, тому в даному випадку необхідно було проводити встановлену Законом №922-VII процедуру закупівлі послуг шляхом проведення процедури відкритих торгів;
- Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка у грудні 2018 внесено зміни до плану використання бюджетних коштів на 2018 рік, відповідно до яких видатки коледжу на оплату послуг (крім комунальних) збільшені на 205 000 грн, з яких 199 887 грн - використані на оплату послуг по гідрохімічному очищенню системи опалення будівлі навчального корпусу за договором про надання послуг від 14.12.2018 №76, укладеним Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка СНАУ та ТОВ "Промжитлосервіс" (платіжне доручення від 17.12.2018 №206), а щодо Договору №396 директором коледжу Фединою В.М. не були здійснені заходи щодо отримання бюджетного призначення (бюджетного асигнування) для здійснення подальших розрахунків за договором.

8.3. Верховний Суд у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, здійснює перевірку застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права і зазначає таке.

8.4. Законом №922-VII (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлені правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. 

8.5. Відповідно до частини першої статті 1 Закону №922-VII замовники - це органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі за наявності однієї з таких ознак: 
- юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів;
- органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;
- у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

8.6. Закон №922-VII застосовується до замовників за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200    000 грн, а робіт - 1,5 млн. грн (пункт 9 частини першої статті 1, частина перша статті 2 цього Закону).

8.7. Згідно з частиною сьомою статті 2 Закону №922-VII забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частині з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

8.8. За змістом частини третьої статті 36 Закону №922-VII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом. 

8.9. Отже, для визначення сфери дії Закону №922-VII з урахуванням змісту спірних правовідносин, обставин справи та зібраних у справі доказів судам, серед іншого, необхідно достеменно та безпосередньо, з дотриманням вимог статей 73-79, 86, 210 ГПК України, дослідити та встановити, чи є замовники за договорами замовниками у розумінні частини першої статті 1 Закону №922-VII, встановити правову природу договору та чітко визначити умови цього договору, зокрема його предмет, у тому числі і суму, на яку він укладений, тощо.

8.10. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203, частин першої та третьої статті 215 ЦК України недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Таким чином, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання відповідних правових наслідків.

8.11. Як зазначено у розділі 6 та пункті 8.2 цієї постанови, суди попередніх інстанцій встановили, що СНАУ та його структурні підрозділи є бюджетними установами,  Договір №396 є договором послуг, а предмет договору - проведення гідрохімічного очищення труб систем опалення - підпадає під поняття «послуги» у відповідності до положень статті 901 ЦК України.

8.12. Верховний Суд з урахуванням нижче наведених міркувань вважає такі висновки судів передчасними, і в цій частині доводи касаційної скарги - частково прийнятними з огляду на таке.

8.13. Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення як спрямованості їх дій, так і певних правових наслідків. 

Близька за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.01.2019 у справі №923/241/18, від 21.05.2019 у справі №925/550/18, від 19.06. 2019 року у справі №923/496/18.

8.14. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (стаття 901 ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (стаття 837 ЦК України).

Верховний Суд відзначає, що предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності. 

Предметом договору є надання послуг різного роду за завданням замовника. Специфічні характеристики послуги відрізняють її від товару. Для послуги характерна непомітність (її не можна взяти в руки, зберігати, транспортувати, складувати); послуга є невичерпною (незалежно від кількості разів її надання її власні кількісні характеристики не змінюються). Всім послугам властива одна спільна ознака - результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, тобто під час надання послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели.

Послуги відрізняються також від робіт. Якщо у зобов`язаннях підрядного типу результат виконаних робіт завжди має речову форму, то у зобов`язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця не має речового змісту. Корисний ефект від діяльності з надання послуги полягає не у вигляді певного осяжного матеріального результату, як це має місце при виконанні роботи, а полягає в самому процесі надання послуги. Сама ж послуга споживається у процесі її надання, тому її визначають як діяльність, спрямовану на задоволення будь-яких потреб.

До того ж необхідно звернути увагу на умову про ризик: відповідно до статті 837 ЦК України підрядник зобов`язується виконати певну роботу на власний ризик, а конструкція статті 901 ЦК України такого застереження не містить.

8.15. Виходячи з аналізу положень статей 3, 6, 11, 526, 627-629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Зокрема, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає його загальним засадам, або містить елементи різних договорів (змішаний договір). Аналогічний правовий висновок викладений у пункті 31 постанови Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 926/2154/16.

Відповідно до частини другої статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Суди попередніх інстанцій, цитуючи положення умов Договору №396, не дослідили та не надали відповідної юридичної оцінки саме умовам, які прямо визначені як істотні у відповідності до норм законодавства та/чи передбачають, що сторонами визначено як предмет цього договору з огляду на акт здачі-приймання робіт (№ КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (№ КБ-3); якими документами підтверджується факт виконання предмета договору та який саме результат мав би бути отриманий під час його належного виконання. Відтак, з урахуванням наведеного вище, у цій справі суди попередніх інстанцій повинні були встановити правову природу договору, виходячи з тих зобов`язань, які ним передбачено.

Суд наголошує, що з урахуванням предмета та характеру правовідносин, що виникли між сторонами спору, визначення правової природи договору у світлі встановлених судами обставин справи є визначальним для оцінки предмета заявлених вимог як позивача за первісним позовом, так і позивача за зустрічним позовом.

Виходячи з принципу судочинства jura novit curia - "суд знає закони", неправильна юридична кваліфікація позивачем спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм, відтак при розгляді цієї справи суди попередніх інстанцій мали самостійно перевірити доводи сторін щодо застосування закону, який регулює спірні правовідносини, та надати правильну правову кваліфікацію цим відносинам і зобов`язанням сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц та у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №905/2419/18.

Проте суди попередніх інстанцій зазначеного не врахували та належної правової кваліфікації спірних відносин за результатами оцінки умов спірного договору не здійснили.

8.16. Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Водночас у матеріалах справи відсутні будь-які документи, з яких би  вбачалось, що СНАУ та його структурні підрозділи є бюджетними установами, в тому числі і ті документи на, які посилалися у судових рішеннях суди попередніх інстанцій (зокрема, Статут СНАУ, Положення про Маловисторопський коледж імені П.С. Рибалка СНАУ тощо). 

Судами достеменно не встановлено, чи є особа, яка уклала договір, розпорядником, одержувачем бюджетних коштів, а також порядок його фінансування. 

Крім того, судами також встановлено, що предмети обох договорів, а саме Договору № 396 від 23.11.2018 та Договору №76 від 14.12.2018, є ідентичними і відрізняються лише назвами корпусів; адреса приміщення однакова в обох договорах. Засновником ТОВ "Промжитлосервіс" та ТОВ "Відновлення інженерних мереж" є ОСОБА_2 , роботи за обома договорами проводилися в один і той самий період, тим самим способом зі складенням актів виконаних робіт за обома договорами в один і той же час, оскільки іншого з матеріалів справи не вбачається.

Водночас суди попередніх інстанцій: залишили поза увагою та не надали юридичної оцінки датам укладання цих договорів; не встановили, який з цих договорів укладався першим; не дослідили та не встановили, чи є визначальними дати укладання договорів для висновку про необхідність проведення встановленої Законом України "Про публічні закупівлі" процедури закупівлі послуг шляхом проведення процедури відкритих торгів; чи є навчальний корпус та гуртожиток одним та/або різними об`єктами нерухомості (їх правовий статус); укладання договорів з різними суб`єктами господарювання як виконавцями.

8.17. Натомість суди попередніх інстанцій належним чином не визначили фактичний характер спірних правовідносин, які склались між сторонами, не з`ясували дійсних намірів сторін спору при укладенні Договору №396 щодо визначення умов виконання зобов`язань обома сторонами цього договору та не надали оцінки поведінці сторін щодо виконання/невиконання ними зобов`язань за Договором, не визначили правову природу Договору та його предмет. 

За наведених обставин висновки судів попередніх інстанцій в цій частині є передчасними та необґрунтованими.

8.18. У розгляді касаційної скарги Суд з`ясував, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 203, 215 ЦК України з питання визнання двостороннього правочину недійсним з відповідними наслідками у випадку непроведення відповідної процедури закупівлі, яка передбачена Законом №922-VII для закупівель, вартість яких дорівнює або перевищує 200 000 грн, коли такий правочин укладений на меншу суму та виконаний однією із сторін у подібних правовідносинах.

Водночас, оцінюючи доводи касаційної скарги стосовно порушення судами попередніх інстанцій процесуальних норм, Верховний Суд вважає передчасним надання висновків щодо застосування зазначених приписів. 

Так, передача судом касаційної інстанції справи на новий розгляд ще не означає остаточного вирішення цієї справи, а, отже, й остаточного формування правових висновків Верховного Суду в ній та в судових рішеннях з неї.

8.19.          Посилання скаржника на постанову Верховного Суду України від 15.05.2020 у справі №11/446 відхиляються судом касаційної інстанції, з огляду на неподібність правовідносин. Інші доводи, в тому числі щодо застування статті 17 Кримінального кодексу України, а також посилання на рішення Європейського суду з прав людини відхиляються, як не релевантні.

Колегія суддів також вважає помилковим посилання скаржника на обґрунтування своїх доводів на викладену в постановах Вищого господарського суду України від 05.04.2016 у справі №927/915/15 та від 01.06.2016 у справі №915/1104/15 правову позицію, оскільки за змістом частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду, тоді як постанови Вищого господарського суду України не є джерелом правозастосовчої практики в розумінні цієї правової норми (схожий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 916/806/19, від 10.06.2020 у справі № 914/2259/17, від 18.06.2020 у справі № 910/7707/19).

За таких міркувань доводи, викладені у відзиві в цій частині є прийнятними. 

8.20. За змістом частини третьої статті 236 ГПК України вбачається, що судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному частиною першою статті 2 ГПК України, - справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенню судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних (оспорюваних) прав, законних інтересів фізичних, юридичних осіб, держави.

Частиною п`ятою статті 236 ГПК України унормовано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

8.21.  За змістом частини першої статті 237 ГПК при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

8.22. У зв`язку з наведеним судові рішення зазначеним вимогам процесуального закону не відповідають, оскільки суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази, не встановили пов`язані з ними обставини, що входили до предмета доказування, що у відповідності до положень частини третьої статті 310 ГПК України є підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.  

8.23. Порушення судами норм матеріального та процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції. 

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

9.1. Відповідно до пунктів 1,4 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

9.2. Доводи ТОВ "Відновлення інженерних систем" про порушення судами попередніх інстанцій норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень частково знайшли своє підтвердження за результатами перегляду справи в касаційному порядку. Твердження Університету, викладені у відзиві на касаційну скаргу, наявності таких порушень не спростовують.

9.3. З огляду на викладене касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, і прийняті у справі рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - передачі до суду першої інстанції на новий розгляд.

9.4. Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін, зокрема, встановити правову природу договору та зобов`язань сторін щодо спірного договору, встановити предмет договору, з`ясувати дійсний намір сторін спору при укладенні Договору №396 щодо визначення умов виконання зобов`язань, надати оцінку поведінці сторін щодо виконання/невиконання ними зобов`язань за Договором, надати належну правову оцінку та встановити, чи є безпосередньо позивач та/або його структурний підрозділ з окремими правами юридичної особи замовниками у розумінні Закону №922-VII та порядок фінансування оспорюваного договору, встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання спірного правочину (господарського договору) недійсним на момент його вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

10. Судові витрати

10.1. Оскільки справа направляється на новий розгляд, то за результатами такого розгляду підлягають розподілу судові витрати зі справи, у тому числі пов`язані з переглядом справи в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 13.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду    від 14.07.2020 у справі №920/611/19 скасувати.

3. Справу №920/611/19 передати на новий розгляд до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                          Т. Малашенкова 
Суддя                                                                                                           І. Булгакова
Суддя                                                                                                           В. Селіваненко