УХВАЛА

17 грудня 2020 року 
Київ
справа №0240/3698/18-а
адміністративне провадження №К/9901/33764/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Сьмого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у справі №0240/3698/18-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про  визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії і стягнення моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту ДВС Мін`юсту України, в якому просив:
- визнати незаконною бездіяльності посадових осіб відповідача у відсутності контролю за законністю, повнотою і своєчасністю дій державного виконавця при виконанні рішення суду та скасування, як незаконної постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 квітня 2018 року № 55027823;
- зобов`язати вжити заходи по виконанню рішення ЄСПЛ від 17 квітня 2014 року в незакінченій частині рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01 березня 2004 року та сплатити моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. і подати суду звіт протягом одного місяця з дня прийняття судового рішення.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено  частково. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП №550277823 від 17.04.2018 з примусового виконання виконавчого листа №802/2272/16-а, виданого 10.10.2017. В задоволенні решти позову відмовлено. 
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, відповідачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 09 грудня 2020 року. 
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам  статті 330 КАС України.
Відповідно до частини четвертої  статті 330 КАС України  до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.
Проте, матеріали касаційної скарги не містять документа про сплату судового збору. Натомість, Міністерство юстиції України просить відстрочити сплату судового збору з огляду на значну кількість судових справ та складність прогнозування подальших фінансових надходжень. 
Частиною першою  статті 133 КАС України  передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені  статтею 8 Закону України "Про судовий збір".
Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Вищезазначені умови, за наявності яких можливо було б відстрочити чи звільнити повністю або частково від сплати судового збору у скаржника відсутні.
Відповідно до статей  1  та  2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Крім того, суд враховує положення пункту 1 частини другої  статті 129 Конституції України, згідно з яким однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору.
Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя. У справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia", заява №        26746/05, п.108-112) Європейський суд з прав людини нагадує, що право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб ("Ashingdane v. the United Kingdom", Заява №8225/78, п. 57).
З урахуванням викладеного, Верховний Суд прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.
Згідно з  підпунктом 3 пункту 3 частини 2    статті 4 Закону України «Про судовий збір»        ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Адміністративний позов в даній справі поданий фізичною особою у 2018 році та містить дві вимоги немайнового характеру. 
Пунктом 3 частини другої  статті 4 Закону України «Про судовий збір»  у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною третьою  статті 6 зазначеного Закону  у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Згідно з частиною 1  статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 1 762 грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2819,20 гривень (200% від 1409,6 (1762*0,4*2).
Згідно з частиною 2  статті 332 КАС України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей  169,  332 КАС України  касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс. р-н/ 22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код  класифікації доходів бюджету: 22030102    «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________    (ПІБ чи назва установи, організації позивача),    на рішення від ______    (Дата оскаржуваного рішення)    по справі _________    (Номер справи),    ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд)    (назва суду, де розглядається справа).
На підставі викладеного, керуючись статтями  169,  332 КАС України,
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору відмовити. 
Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Сьмого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у справі №0240/3698/18-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про  визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії і стягнення моральної шкоди залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	Н. М. Мартинюк