ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1256/20 Справа № 185/3687/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Тимченко С.О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на шахті “Благодатна”, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

провадження по справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
       Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП України закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.   
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 037522, 30.05.2020 року о 15.10 год., ОСОБА_2 в м. Павлограді, по вул. Дніпровська керував автомобілем марки «Opel Vectra» д.н.з НОМЕР_1 , та не врахувавши дорожню обстановку, не дотримавшись безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21121» д.н.з НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
       В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП України.
       Зазначає, що постанова суду є незаконною, необгрунтованою, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції безпідставно закрив провадження по справі без визначення винуватості водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, що мала місце 30.05.2020 року о 15.10 год., в м. Павлоград, по вул. Дніпровська, що суперечить ст. 1 КУпАП, оскільки позбавляє його можливості реалізувати своє право на відшкодування шкоди завданої його майну в порядку цивільного судочинства.
       Вказує на те, що судом першої інстанції взагалі адміністративна справа не розглядалась, тому не були з`ясовані всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП.

Позиція учасників апеляційного перегляду.
       В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.
       Потерпілий ОСОБА_3 та діюча в його інтересах адвокат Корягіна В.М. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані не в повному обсязі.
       Вина ОСОБА_2 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №037522 від 30 травня 2020 року; схемою місця дорожньо — транспортної пригоди; поясненнями учасників дорожньо — транспортної пригоди; фототаблицею.
       Відповідно до 12.1 ПДР - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
       Згідно п. 13.1 ПДР - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
       Вказаних правил дорожнього руху ОСОБА_2 дотримано не було.
       Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
       Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
       У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
       Разом з тим, суд першої інстанції не вирішив питання винності ОСОБА_2 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП закривши провадження по справі, оскільки згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
       З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.
Таким чином, встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.
       Крім цього, зі змісту норм ст.ст. 38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні – з дня його виявлення). При цьому, в аспекті аналізу положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні не дивлячись на сплив строку, встановленого ст. 38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності.         З огляду на це, поєднання закриття справи на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням. 
       За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову місцевого суду скасувати.
       Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
               
       Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року – задовольнити. 
       Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року - скасувати.
       Винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
       
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко