ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" жовтня 2020 р.           Справа№ 910/3726/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мартюк  А.І.
суддів:            Зубець  Л.П. 
          Гаврилюка  О.М. 

при секретарі          Гуцал О.В.
за участю представників
від позивача: Куліш Д.Ю.(паспорт серіяМЕ №797640 від 29.12.2006)
                        Петришак А.Я. (ордер серія КВ №473375 від 13.01.2020 року
від відповідача: Опря Н.Л. (ордер серія КВ №819696 від29.07.2020 року)

розглянувши у відкритому судовому 
засіданні апеляційні 
скарги          Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" та Фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича
на рішення          Господарського суду міста Києва від 15.07.2020р.
у справі          № 910/3726/20 (суддя Головіна К. І.) 
за позовом          Фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича 
до                    Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" 
про                    стягнення 28 321,67 грн. та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Куліш Денис Юрійович звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" про стягнення заборгованості у сумі 25 375,52 грн. та витребування майна.
Позов мотивований тим, що відповідач порушив умови договору оренди майна № 1 від 19.07.2019 р. в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів за користування будівельними риштуваннями, наданими позивачем для виконання робіт на об`єкті у с. Козин, вул. Старокиївська, 1. Внаслідок неналежного виконання господарського зобов`язання у відповідача утворилась заборгованість, яку останній повинен сплатити позивачу, а також повернути відповідачу об`єкт оренди.
До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 24 948,00 грн., пеню у сумі 2 726,10 грн., інфляційну складову боргу у сумі 356,40 грн., 3 % річних у сумі 291,17 грн., а всього - 28 321,67 грн. Друга позовна вимога про витребування майна залишилась без змін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 року у справі № 910/3726/20 позовні вимоги фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" про стягнення заборгованості у сумі 28 321,67 грн. та витребування майна задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" на користь Фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича  основний борг у сумі 24 948 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сорок вісім) грн. 00 коп., пеню у сумі 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн. 80 коп., інфляційну складову боргу у сумі 23 (двадцять три) грн. 76 коп., 3 % річних у сумі 52 (п`ятдесят дві) грн. 98 коп., судовий збір в сумі 3 398 (три тисячі триста дев`яносто вісім) грн. 64 коп.
Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" майно - будівельні риштування обсягом 99,00 кв.м. (площа фасаду, яку вони дозволяють закрити), загальною вартістю 201 000,00 грн., що складаються з наступних найменувань: стійки 2,1 м. * 0,7 м. у кількості 30 одиниць; поперечини 0,7 м. у кількості 30 одиниць; опори регул. 0,60 м. у кількості 60 одиниць; стяжки-перильної 3 м. у кількості 30 одиниць; стяжки-горизонтальної 3 м. у кількості 30 одиниць; стяжки-діагональної 3,7 м. у кількості 15 одиниць; настилу металевого у кількості 30 одиниць; драбини у кількості 15 одиниць, та повернути його Фізичній особі-підприємцю Кулішу Денису Юрійовичу. У решті вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати  рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 року у справі № 910/3726/20 в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити фізичній особі-підприємцю Куліш Денису Юрійовичу у задоволенні його позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" про стягнення заборгованості в повному обсязі.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2020 апеляційну скаргу, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Мартюк А.І., судді Алданова С.О., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок"" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 року у справі № 910/3726/20, розгляд справи призначено на 23.09.2020 року.
Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець Куліш Денис Юрійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 року у справі № 910/3726/20 змінити в частині стягнення пені, виклавши п.2 його резолютивної частини в наступній редакції:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" на користь Фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича  основний борг у сумі 24 948 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сорок вісім), пеню у сумі 2 198,03 грн (дві тисячі сто дев`яносто вісім гривень 03 копійки), інфляційну складову боргу у сумі 310,33 грн (триста десять гривень 33 копійки) , 3% річних у сумі 263,20 грн (двісті шістдесят три гривні 20 копійок), судовий збір в сумі 3 398 (три тисячі триста дев`яносто вісім) грн. 64 коп.
Рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 року у справі № 910/3726/20 скасувати в частині відмови у стягнені з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" на користь Фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича відшкодування судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги в сумі в розмірі 24 000,00 грн (двадцять чотири тисячі гривень 00 копійок). Прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" на користь Фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича відшкодування судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги в сумі в розмірі 24 000,00 грн (двадцять чотири тисячі гривень 00 копійок). Також, Фізична особа-підприємець Куліш Денис Юрійович просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному головному судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 26.08.08.2020 апеляційну скаргу, Фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Мартюк А.І., судді Алданова С.О., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 року задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 року у справі № 910/3726/20 та поновлено фізичній особі-підприємцю Куліш Денису Юрійовичу "Приватбанк" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 року у справі № 910/3726/20. Об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" та фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича в одне провадження. Розгляд справи призначено на 23.09.2020 року. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 року у справі № 910/3726/20.
16.09.2020 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.
Розпорядження №09.1-08/3236/20 Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3726/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 р апеляційну скаргу у справі №910/3726/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Гаврилюк О.М., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 року прийнято справу №910/3726/20 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Гаврилюк О.М, Зубець Л.П. Розгляд справи №910/3726/20 призначено на 23.09.2020 р. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні до 07.10.2020 р.
Представник відповідача у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити а рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 року у справі № 910/3726/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Представник позивача у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити а рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 року у справі № 910/9/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким змінити в частині стягнення пені.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши доказ; проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справ; правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства колегія встановила таке.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, що 19.07.2019 р. між ФОП Кулішом Д. Ю. та ТОВ "Агро Блок" була досягнута усна домовленість про передачу відповідачу у тимчасове користування будівельних риштувань для виконання робіт на об`єкті: Київська обл., с. Козин, вул. Старокиївська, 1.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконання вказаної усної домовленості 19.07.2019 р. він передав ТОВ "Агро Блок" будівельні риштування обсягом 99 кв.м. (площі фасаду, яку вони дозволяють закрити). Одночасно з передачею в оренду майна позивач надав відповідачу два примірника договору оренди майна № 1 від 19.07.2019 р., специфікацію до договору, акт приймання-передачі майна та рахунок-фактура № 1 з оренди риштувань на строк 30 діб на суму 2 970,00 грн. Також вказані документи ФОП Куліш Д. Ю. направив відповідачу поштовим відправленням 19.12.2019 р., проте відповідач, зі свого боку, підписані оригінали договору оренди майна, специфікації та акту приймання - передачі не повернув.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що хоча між сторонами і велись перемовини щодо підписання договору оренди риштувань, однак, такий договір з боку ТОВ "Агро Блок" не був підписаний та ніякого майна, зокрема, будівельних риштувань обсягом 99 кв.м., позивач не передавав.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до виставленого рахунку-фактури № 1 від 19.07.2019 р. ТОВ "Агро Блок" сплатило позивачу вартість 30 діб оренди майна у сумі 2 970,00 грн. (за період з 19.07.2019 р. по 18.08.2019 р.), що підтверджується платіжним дорученням № 1756 від 19.07.2019 р. У подальшому - у період з 19.08.2019 р. по 30.04.2020 р. відповідач користувався майном без будь-якої оплати, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 24 948,00 грн.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 202, ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). 
Відповідно до ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору, як того вимагає частина 3 ст. 180 ГК України, сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо його сторони у відповідній формі дійшли згоди у відношенні всіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Згідно з ч. 1 ст. 641, ч.ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. 
Враховуючи наведені приписи, господарський договір вважається укладеним, якщо: було досягнуто згоди щодо його всіх істотних умов; сторонами дотриманий передбачений законом порядок укладання господарського договору; дотримана передбачена законом форма господарського договору. 
Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. 
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу (ст. 284 ГК України).
Позивачем надано до матеріалів справи копію договору оренди майна № 1 від 19.07.2019 р. (з урахуванням додатку № 1 від 19.07.2019 р. до нього (специфікації)), предметом якого є передача орендарю у тимчасове платне володіння та користування будівельних риштувань, а саме: стійки 2,1 м. * 0,7 м. у кількості 30 одиниць; поперечини 0,7 м. у кількості 30 одиниць; опори регул. 0,60 м. у кількості 60 одиниць; стяжки-перильної 3 м. у кількості 30 одиниць; стяжки-горизонтальної 3 м. у кількості 30 одиниць; стяжки-діагональної 3,7 м. у кількості 15 одиниць; настилу металевого у кількості 30 одиниць; драбини у кількості 15 одиниць (далі - об`єкт оренди). Об`єкт оренди надається орендарю з метою здійснення будівельних робіт за адресою: Київська обл., с. Козин, вул. Старокиївська, 1 (п. 1.1, 1.2).
Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору ціна оренди одиниці майна розраховується з розцінки 1,00 грн. за календарний день за 1 кв.м. риштувань. Сума оренди добутку метражу 99,00 кв.м., переданого за актом приймання-передачі в оренду, на орендну ставку 1,00 грн. за 30 календарних діб, становить 2 970,00 грн. (п. 2.1, 2.2 договору). 
Орендар здійснює 100 % передоплату за оренду майна за 1 місяць оренди щляхом перерахування коштів на підставі виставленого орендодавцем рахунку (п. 2.3 договору). 
Передача майна орендодавцем орендарю здійснюється протягом 3 робочих днів з дня перерахування грошових коштів за перший розрахунковий період (п. 3.1 договору). 
Датою припинення оренди майна є дата передачі майна на склад орендодавця, що фіксується в акті повернення майна (п. 3.5 договору). 
Вартість елементів або частин майна, якщо такі під час користування майном з вини орендаря будуть втрачені або пошкоджені та не відновлені орендарем власним коштом, підлягають відшкодуванню орендодавцю за цінами, вказаними у додатку № 1 (п. 3.4 договору).
Дослідивши зміст зазначеної домовленості, судом встановлено, що договір оренди № 1 від 19.07.2019 р. містить усі істотні умови, характерні для договору оренди майна. 
З вказаного договору (оформленого у письмовому вигляді) вбачається, що він підписаний лише з однієї сторони - ФОП Кулішем Д. Ю. (орендодавцем), а з боку орендаря (ТОВ "Агро Блок") - договір не підписаний. Проте, суд вважає, що відсутність підпису представника відповідача на вказаному договорі не свідчить про те, що сторони не погодили умови вказаного договору. 
Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 ЦК України).
Матеріали справи свідчать, що крім направлення відповідачу договору, специфікації та акту прийому-передачі № 1 від 19.07.2019 р., позивач передав відповідачу рахунок-фактуру № 1 від 19.07.2019 р. на загальну суму 2 970,00 грн. за користування риштуваннями протягом 30 діб. Вказаний рахунок був оплачений відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 1756 від 19.07.2019 р. Зі змісту рахунку-фактури № 1 від 19.07.2019 р. вбачається, що він був виставлений на виконання договору оренди № 1 від 19.07.2019 р.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного, що відповідач своїми діями засвідчив згоду на укладення вищевказаного договору.
Також про укладеність договору на зазначених умовах та передачу відповідачу майна свідчать наявні у матеріалах справи акти наданих послуг з оренди майна № 1 від 18.08.2019 р., № 2 від 17.09.2019 р., № 3 від 17.10.2019 р., № 4 від 16.11.2019 р., № 5 від 16.12.2019 р., та рахунки-фактури за період з 19.07.2019 р. по 16.12.2019 р., які 19.12.2019 р. позивач направив на адресу відповідача для їх підписання, проте, останнім вони  були залишені без уваги. 
Як зазначив Верховний Суд у своєму правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати від 05.06.2018 р. по справі № 338/180/17, договір не можна вважати неукладеним після його повного чи часткового виконання. 
Таким чином судом встановлено, що сторони вчинили дії, направлені на виконання договору оренди, чим фактично погодили істотні умови правочину та уклали договір оренди майна № 1 від 19.07.2019 р. 
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем були надані більш достовірні та вірогідні докази щодо надання ФОП Кулішом Д. Ю. послуг з оренди будівельних риштувань у комплектації, обумовленій у договорі оренди майна № 1 від 19.07.2019 р. (з урахуванням додатку № 1 до нього) за період з 19.07.2019 р. по 15.03.2020 р. 
Таким чином, твердження відповідача про те, що договір між сторонами не був укладений, судом не приймається до уваги, оскільки такі твердження відповідачем не доведені та спростовуються належними у справі доказами. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли зобов`язальні відносини, що регулюються нормами зобов`язального права, зокрема, положеннями глави 58 ЦК України "Найм (оренда)", а тому у відповідача виник обов`язок оплатити оренду будівельних риштувань обсягом 99 кв.м. 
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).            
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України , зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вже було зазначено вище, загальна вартість наданих позивачем за період з 19.07.2019 р. по 30 квітня 2020 послуг з оренди будівельних риштувань склала 27 918,00 грн., що підтверджується актами наданих послуг з оренди майна № 1 від 18.08.2019 р., № 2 від 17.09.2019 р., № 3 від 17.10.2019 р., № 4 від 16.11.2019 р., № 5 від 16.12.2019 р., № 6 від 15.01.2020 р., № 7 від 15.02.2020 р., № 8 від 15.03.2020 р., а також рахунками-фактури з 19.07.2019 р. по 15.03.2020 р. При цьому частину указаних послуг відповідач (згідно з платіжним дорученням № 1756 від 19.07.2019 р.) сплатив у сумі 2 970,00 грн., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за послуги оренди на суму 24 948,00 грн. (27 918,00 грн. - 2 970,00 грн.) за період з 19.08.2019 р. по 30.04.2020 р.
Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з ТОВ "Агро Блок" заборгованості у сумі 24 948,00, оскільки відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.
Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню, нараховану за прострочення зобов`язання, відповідно до п. 5.3 договору у сумі 2 726,10 грн.
Статтею ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
У п. 5.3 договору оренди сторони зазначили , що за порушення орендарем строку внесення орендних платежів  він, на вимогу орендодавця, сплачує останньому пеню у розмірі 0,5 % за кожен день прострочки від несплаченої суми.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).
Колегія суддів погоджується з розрахунком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 550,80 грн., тобто, розмір пені є меншим, враховуючи вимоги ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" щодо розміру пені, визначеного законом, який не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Також за прострочене зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 356,40 грн. та 3 % річних у сумі 291,17 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних також є такими, що заявлені правомірно.
Також, колегія суддів вважає, що місцевим судом правомірно здійснено перерахунок матеріальних втрат, та відповідача підлягають стягненню інфляційна складова боргу у сумі 23,76 грн. та 3 % річних у сумі 52,98 грн., тобто у менших сумах, ніж заявлені позивачем. 
Щодо вимоги позивача про витребування від ТОВ "Агро Блок" майна - будівельних риштувань обсягом та у комплектації, обумовлених договором, а також повернення його позивачу на підставі ст. 782 ЦК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.
Відповідно до п. 9.1 договору оренди договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та діє до закінчення передбаченого ним строку оренди, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Пунктом 3.6 договору встановлений строк оренди майна - 17.08.2019 р., а у разі належного виконання орендарем умов цього договору, відсутності поточної заборгованості з орендної плати, орендар має право продовжити термін оренди за 5 діб до закінчення строку оренди, письмово попередивши орендодавця.
Згідно з п. 2.11 договору оренди невнесення з вини орендаря орендної плати до початку розрахункового періоду, що наступає, є підставою для припинення відносин оренди за цим договором. Датою припинення оренди майна є дата передачі на склад орендодавця, що фіксується в акті повернення майна (п. 3.5 договору оренди).
Судом встановлено, що відповідачем за період з 19.08.2019 по 30.04.2020 р. (тобто більше 3 місяців підряд) не були внесені орендні платежі, а тому у позивача виникло право відмовитись від договору оренди майна та вимагати повернення орендованого майна.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено вимогу позивача про витребування майна від ТОВ "Агро Блок" та повернення його ФОП Кулішу Д. Ю., оскільки відповідачем не надано суду доказів повернення орендованого майна, що було предметом договору оренди № 1 від 19.07.2019 р. 
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на як. вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи відповідача.
Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 15.07.2020 р. в справі № 910/3726/20 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, та з додержанням норм матеріального й процесуального права. У зв`язку із чим апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" та фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича не підлягає задоволенню.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" та фізичну особу-підприємця Куліша Дениса Юрійовича.
Керуючись ст.ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" та фізичної особи-підприємця Куліша Дениса Юрійовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.07.2020 р. у справі № 910/3726/20 - без змін.
2. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 15.07.2020 р. у справі № 910/3726/20.
3. Судові витрати за розгляд апеляційних скарг покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Блок" та фізичну особу-підприємця Куліша Дениса Юрійовича. 
4. Матеріали справи № 910/3726/20 повернути до Господарського суду м. Києва.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складно 19.10.2020р.

Головуючий суддя                                                            А.І. Мартюк 

Судді                                                                                Л.П. Зубець

                                                                                О.М. Гаврилюк