П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/5303/20	
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів - Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-
                                                  В С Т А Н О В И Л А :

19 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій, просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як оформлено листом від 15.06.2020 року, про відмову ОСОБА_1 у проведені перерахунку у зв`язку з втратою годувальника на підставі довідки Прокуратури Одеської області від 05.03.2020 року №32.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з розрахунку 60% від суми щомісячної заробітної плати, зазначеною у довідці Прокуратури Одеської області від 05.03.2020 року №32, що складає 25  227,99 грн. без обмеження її максимального розміру, та з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке оформлено листом від 15.06.2020 року  їй відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки перерахунок зазначеного виду пенсії не передбачений Законом України «Про прокуратуру».
Зокрема, позивач зазначає, що вищезазначене рішення відповідача є протиправним, оскільки звертаючись за перерахунком пенсії, позивачем надано довідку про розмір заробітної плати, яка вираховується для перерахунку пенсій відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-Р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657, а тому, враховуючи, що на момент смерті її чоловіка - позивач перебувала на його утриманні, вона набула права на перерахунок пенсії по втраті годувальника, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури. 
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України правомірно відмовлено позивачу у проведені перерахунку пенсії згідно з Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, оскільки вищезазначеним законом не передбачено проведення перерахунків пенсії у зв`язку із втратою годувальника.
Крім того, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам після 13.12.2019 року, однак, зміни посадових окладів після 13.12.2019 року не відбулись.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Одеській області, яке оформлене листом від 15.06.2020 року, про відмову ОСОБА_1 у проведені перерахунку пенсії по втраті годувальника на підставі довідки Прокуратури Одеської області №32 від 05.03.2020 року.
Зобов`язано Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії по втраті годувальника, виходячи з розрахунку 60% від суми щомісячної заробітної плати згідно наданої довідки Прокуратури Одеської області №32, з 13 грудня 2019 року та з урахуванням раніше проведених виплат.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що права на перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника позивач не має, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019 року. Крім того, апелянтом зазначено, що ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, в редакції, яка застосовується з 13.12.2019 року, визначає лише умову проведення перерахунку, а саме підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах на момент виникнення права на перерахунок. Однак вказана норма не встановлює механізм проведення такого перерахунку.
Позивач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.06.2009 року, ОСОБА_1 є утримувачем пенсії у зв`язку із втратою годувальника, як член сім`ї померлого прокурора ОСОБА_2 .
Розпорядженням управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси №689 від 23.06.2011 року, позивачу призначено пенсію по втраті годувальника на підставі ч.19 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», основний розмір якої обчислюється від заробітної плати начальника відділу у розмірі 60%. 
05 березня 2020 року, Прокуратурою Одеської області надано позивачу Довідку № 32 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , відповідно до якої розмір заробітної плати визначено на 06.09.2017 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657, за відповідною посадою начальника відділу становить:
Посадовий оклад 7 750,00 грн.;
Надбавка за класний час (старший радник юстиції) 2 400,00 грн.;
Надбавка за вислугу років (40) – 3 100, 00 грн.;
Інші щомісячні надбавки, доплати (ОВЗ) (70%) – 9 275,00 грн.;
Премія 60% - 1 3515,00 грн.;
Матеріальні допомоги (на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) - 3 003,33 грн.;
Усього 42 046,66 грн..
ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру".
Листом від 15.06.2020 року № 4873-5077/Б-02/В-1500/20 ГУ ПФУ в Одеській області пенсійний орган відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії (а.с 20).
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, а тому у позивача з 13.12.2019 року настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, відтак і право на перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до положень ч. 20 ст. 86 (у первинній редакції) Закону України "Про прокуратуру". Враховуючи, що позивачу призначено пенсію по втраті годувальника (померлого чоловіка прокурора ОСОБА_2 ), що підтверджується документами наявними в матеріалах пенсійної справи, з 13.12.2019 року ОСОБА_1 набула право на перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За змістом п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, визначаються виключно законами України.
Станом на час призначення позивачу пенсії, питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII у відповідній редакції (далі - Закон №1789-XII).
За правилами ч.1 ст.50-1 Закону №1789-XII прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.
Відповідно до п.19 ст.86 Закону України "Про прокуратуру", пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За приписами ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. 
Згідно ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками (ч. 1 ст. 37 Закону № 1058-IV).
Відповідно до ч.1 ст.38 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.
Частиною 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що сім`ї годувальника, який помер внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання, а також сім`ї померлого пенсіонера пенсія призначається незалежно від стажу роботи годувальника.
Аналізуючи наведені норми можна прийти до висновку, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час смерті.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач, згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.06.2009 року, отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника, як член сім`ї померлого прокурора ОСОБА_2 .
Частина 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній нас час призначення позивачу пенсії) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Закон №1789-ХІІ, зокрема, окрім положень ч. ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1, втратив чинність на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, який діє з 15.07.2015 року.
Так, статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII врегульовано питання щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури.
Відповідно  до ч.1 вказаної статті Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII визначено право прокурора на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення відповідної вислуги років.
За правилами ч.2 ст.86 Закону №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно із ч.13 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.
За приписами ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII (в редакції, яка діяла до 25.04.2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. 
Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
З 25.04.2015 року частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, в редакції Закону України від 28.12.2014 року №76-VIII, зазначала змін, відповідно до яких. умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Установлено такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Судова колегія враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року №2136-VIII.
Отже, рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 змінило законодавче регулювання для правовідносин, що мають місце з дати його ухвалення.
За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що з 13.12.2019 року у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, а також у зв`язку із призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових заробітної плати як при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника з тих підстав, що після 13.12.2019 року Кабінет Міністрів не приймав рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Так, зміни у грошовому забезпеченні вказаної категорії працівників врегульовані, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», що підтверджує виникнення обставин для перерахунку раніше призначеної пенсії.
За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що з 13.12.2019 року, після ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року, у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії по втраті годувальника у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, а також у зв`язку із призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових заробітної плати як при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія не надає оцінку рішення суду першої інстанції в частині відмови позовних вимог.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 23 червня 2020 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія,–
                                        
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                       Н.В.Вербицька

          Суддя:                                                                       О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                К.В.Кравченко