УХВАЛА

29 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № П/811/2037/17
адміністративне провадження № К/9901/23892/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року 
у справі №П/811/2037/17
за позовом ОСОБА_1 
до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - адвокат ОСОБА_2 
про визнання протиправними та скасування Рішення КДКА Кіровоградської області №11 від 27 березня 2017 року та Рішення ВКДКА №VІІІ-010/2017 від 30 серпня 2017 року, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення від 27 березня 2017 року №11 «Про відмову в порушенні дисциплінарної справи» за його скаргою стосовно адвоката ОСОБА_2 . Крім цього, просив визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30 серпня 2017 року №VIII-010/2017, яким залишено без змін рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області. Також, просить суд зобов`язати Комісію повторно провести перевірку стосовно адвоката ОСОБА_2 .
Рішенням Кіровогадського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року позов задоволено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року, апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури задоволено, рішення Кіровогадського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року скасовано, у задоволені позову відмовлено. 
18 вересня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №П/811/2037/17, яка направлена засобами поштового зв`язку до Верховного Суду 16 вересня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строку на касаційне оскарження.
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№0102930775751) копія ухвали Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року отримана скаржником 13 жовтня 2020 року.
26 жовтня 2020 року на виконання ухвали Верховного Суду від 07 вересня 2020 року надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, в якій скаржник зазначає, що 21 жовтня 2020 року його адвокат ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами справи, оскільки оскаржувану постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року позивач так і не отримав. Крім цього, в матеріалах справи знаходиться супровідний лист, якім суд апеляційної інстанції  мав би направити копію оскаржуваного рішення сторонам справи, проте докази його вручення скаржнику у справі відсутні.
Вказані обставини підтверджуються доданими до клопотання фотокопіями матеріалів справи.
Відповідно до вимог частини другої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення
За наведених обставин, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження станом на момент звернення з касаційною скаргою від 16 жовтня 2020 року (касаційне провадження К/9901/23892/20), в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
При цьому Суд зауважує, що відповідно до частини 4 статті 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу, були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року, що дає змогу вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник зазначає, що підставами касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року є пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України, а саме - якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Зокрема, частиною другою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Частина 3 статті 353 КАС України також визначає як підставу для скасування судових рішень порушення норм процесуального права.
Проте, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не було застосовано пункти 1, 4 частини 2 статті 21, частини 1 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та вимоги статей 27, 32, 35 Правил адвокатської етики, що з урахуванням положень частини другої статті 353 КАС України,    на думку скаржника, є підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції з огляду на неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконної постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
З огляду на те, що частинами 2 та 3 статті 353 КАС України обумовлені підстави для касаційного оскарження пов`язані з порушенням норм процесуального права, наведені позивачем у касаційні скарзі підстави касаційного оскарження не узгоджуються з підставами касаційного оскарження визначеними пунктом 4 частини 4 статті 328 КАС України  
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить підстав визначених частиною 4 статті 328 КАС України для касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №П/811/2037/17 - повернути скаржнику.
4. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
5. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

.................................
.................................
.................................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду