ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 605/479/20	Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О. 	
Провадження № 33/817/407/20 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю ОСОБА_1 , адвоката Шкільняка Б.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шкільняка Б.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2020 року,-
                               ВСТАНОВИЛА:
       Постановою Підгаєцького районного суду від 14 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
       Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 20 серпня 2020 року близько 23 год. 38 хв. в с.Сільце Підгаєцького району Тернопільської області, керував автомобілем марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи, при цьому, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу “Alcotest 6820”, у присутності двох свідків. Результат проведеного тесту становив 1,59% проміле алкоголю, таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності порушила вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі адвокат Шкільняк Б.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
       Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
       Посилається на те, що працівники поліції всупереч вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не оформили направлення на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 та, всупереч ст. 268 КУпАП не роз`яснили йому права, передбачені Конституцією України, не повідомили, які ознаки алкогольного сп`яніння у нього було виявлено, який порядок проходження огляду на стан сп`яніння, та які наслідки відмови від такого.
       Вважає, що судом безпідставно взято до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони не були безпосередньо допитані у судовому засіданні.
       Стверджує, що наявний в матеріалах справи відеозапис із місця події не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки на ньому зафіксовано лише фрагментарні події та не відображено всіх деталей спілкування водія ОСОБА_1 з працівниками поліції.
       Зазначає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП з 01 липня 2020 року віднесене до кримінальних проступків, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП вилучена з вказаного нормативного акту, тому наявні підстави для закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Шкільняка Б.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
       Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Вказаних вимог закону суд першої інстанції не виконав.
       Так, згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
       Відповідно до ч. 2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №184597 від 20 серпня 2020 року, водій ОСОБА_1 20 серпня 2020 року близько 23 год. 38 хв. в с.Сільце Підгаєцького району Тернопільської області, керував автомобілем марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи, при цьому, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу “Alcotest 6820”, у присутності двох свідків. Результат проведеного тесту становив 1,59% проміле алкоголю, таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності порушила вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
       01.07.2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».
       Відповідно до п.171 ч.2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII до Кримінального кодексу України включено ст.286-1 КК України в наступній редакції: «Стаття 286-1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування - караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. 2. Ті самі дії, вчинені повторно, - караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років». 
       Таким чином, правопорушення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з 01.07.2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність.
       17 червня 2020 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 09.04.2020 року, який 02 липня 2020 року було підписано Президентом України, а 03 липня 2020 року опубліковано в офіційній газеті "Голос України", тобто набрав чинності.
       Вказаним законом №720-ІХ від 09.04.2020 року внесено зміни до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" (Відомості Верховної Ради України», а саме: 1) у пункті 1:
       - підпункти 2-4, 7 виключити; [пункт 4 Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року, щодо зміни ст. 130 КУпАП],
       - підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207 виключити [п.171 Закону №2617-VIII від 22.11.2018 щодо введення в дію ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»].
       Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року (про доповнення ст. 286-1 КК України та зміни ст. 130 КУпАП) набрав законної сили 01 липня 2020 року. Вказані зміни не вдалось привести в дію у зв`язку з тим, що Закон №720-ІХ від 09.04.2020 року набрав чинності на третій день після набрання чинності вищевказаного закону №2617-VIII від 22.11.2018, а саме 03 липня 2020 року, при цьому, такі зміни суперечать чинному на той час Закону України №619-ІХ від 19.05.2020 року, відповідно до якого зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
       За таких обставин, аналіз змін показав, що Закон №720-ІХ наразі чинний, але за винятком тих положень, які стосуються внесення змін до Закону №2617-VIII.
       З урахуванням положення ч.5 ст. 94 Конституції України закон не може набрати чинності раніше дня його опублікування, положення ч.6 ст.3 КК України, ч.3 ст. 1 КПК, ч.4 ст.2 КУпАП, а також позицію Конституційного Суду України, викладену в низці його рішень, положення закону, яким до іншого закону вносяться зміни, після набрання ними чинності стають невід`ємною частиною закону, до якого вносяться зміни, і вичерпують свою дію.
       За змістом матеріального закону стаття 286-1 КК України на сьогодні є чинною, була чинною на момент події, яка оскаржується адвокатом Шкільняком М.Б. та підлягає застосуванню в даному випадку, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених вище підстав є неможливим, а відтак постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню.
       За наведених обставин, без перевірки та встановлення дійсних фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд приходить до переконання про необхідність застосування у даному випадку положень ст.253 КУпАП, тобто направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідному органу досудового розслідування.
       Так, відповідно до ст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
       У зв`язку з вище викладеним, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі ч.2 ст.284 КУпАП із передачею матеріалів справи до Підгаєцького ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області в порядку ст.253 КУпАП.
       На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 253, 284, 294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу адвоката Шкільняка Б.М. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.
       Постанову Підгаєцького районного суду від 14 вересня 2020 року скасувати та ухвали нову постанову, якою закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП, а матеріали справи передати до Підгаєцького ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області в порядку ст. 253 КУпАП.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя