ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" жовтня 2020 р.           Справа№ 910/210/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шаптали  Є.Ю.
суддів:            Мартюк  А.І. 
          Яковлєва М.Л. 

при секретарі  Токарева А.Г.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 28.10.2020.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Комерційного банку "Приватбанк" на рішення  Господарського суду м. Києва від 26.03.2019 у справі №910/210/19 (суддя Пінчук В. І.)
за позовом Акціонерного товариства "Комерційного банку "Приватбанк"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО СТАЛЬ"
2. ОСОБА_1 
про   стягнення 300   000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю   "ТЕХНО СТАЛЬ" та ОСОБА_1 про   стягнення 300000,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/210/19 позов Акціонерного товариства "Комерційного банку "Приватбанк" задоволено повністю.
Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО СТАЛЬ" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 300   000 грн. 00 коп. основної заборгованості та 4   500 грн. 00 коп. судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду, у якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 26.03.2019 у справі №    910/210/19    та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог Акціонерному товариству "Комерційний банк "Приватбанк".
Також в апеляційній скарзі викладені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, клопотання про звільнення від сплати судового збору та клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" документ, що посвідчує особу, та документ про присвоєння особі реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер), на підставі яких була встановлення особа, складена та підписана анкета-заявника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 23.04.2018 та укладено договір поруки № POR1525257227041 від 02.05.2018.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що персональні дані скаржника та ті дані боржника / поручителя, що містяться в матеріалах справи №910/210/19, мають істотні розбіжності. 
Зокрема, скаржник в обгрунтування апеляційної скарги вказує наступне:
- ознайомившись з матеріалами виконавчих проваджень №59171991 та №60123910 дізнався, що на примусовому виконанні знаходяться накази Господарського суду міста Києва №910/210/19 від 16.04.2019 та №910/5511/19 від 12.08.2019 про стягнення солідарно з ТОВ «Техно Сталь», код 41217187, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості. При цьому державним виконавцем були накладені арешти на майно ОСОБА_1 , 1968 р.н., але разом з тим, там же вказано скаржника РНОКПП НОМЕР_1 (оскільки так вказано у виконавчому документі), відтак арешт накладено на майно скаржника, про що винесені відповідні постанови;
- у наказі Господарського суду міста Києва у справі №910/210/19 відносно боржника зазначено: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце мешкання : АДРЕСА_1 , однак інші дані, які ідентифікують особу боржника, такі як дата народження боржника, серія та номер паспорта не зазначені, хоча вказані дані містяться в судовій справі;
- інші дані, які ідентифікують особу боржника, окрім вказаних в наказі суду, різняться між собою, тобто персональні дані скаржника та ті дані про боржника/поручителя, що містяться в матеріалах справи №910/210/19, мають істотні розбіжності; 
- за базою даних МВС паспорт серії номер НОМЕР_2 знайдено серед викрадених та втрачених, орган реєстрації: БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ РВВС Київської області;
- скаржник вважає, що банк належним чином не здійснив ідентифікацію та верифікацію клієнта всупереч вимогам законодавства. 
З огляду на зазначене, апелянт вважає оскаржуване рішення частково незаконним та необґрунтованим.
12.05.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Шаптали Є. Ю., суддів: Яковлєв   М.   Л., Куксов В. В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 у справі №910/210/19 поновлено строк на апеляційне оскарження; задоволено клопотання про звільнення від сплати судового збору та ухвалено звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору; відкрито апеляційне провадження за апеляційною ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у даній справі та ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
18.05.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого останній просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції просить залишити без змін, посилаючись на те, що скаржник не є стороною у даній справі (а.с.134-138).
21.05.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, мотивоване приписами частини 10 статті 270 ГПК України (а.с.142-143). 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Куришко Івана Ігоровича про розгляд справи з викликом сторін задоволено та призначено розгляд апеляційної скарги на 01.07.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 ухвалено виправити допущену у вступній частині ухвали від 18.05.2020 описку, а саме замість    «вивчивши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Комерційного банку "Приватбанк"» зазначити    «вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 ». 
28.05.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшли пояснення, у яких заявник зазначає, що його права та інтереси є порушеними в результаті ухваленого рішення (а.с.156-160). 
У зв`язку із перебуванням судді Яковлєва М. Л. у відпустці розгляд справи не відбувся у визначені дату та час.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/1806/20 від 01.07.2020, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
   Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В. В., Чорногуз М. Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/210/19 на 11.08.2020.
05.08.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про витребування доказів, у якому заявник просить витребувати у Державної податкової служби відомості з підтверджуючими документами з приводу того, чи обліковувалась та/або обліковується в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків за РНОКПП НОМЕР_1 інша особа окрім ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий БЦ РВ ГУ МВС України в Київській області 05.10.2006.   (а.с. 182-189).
05.08.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшли пояснення, у яких заперечує проти позиції позивача у даній справі та зазначає, що наявні в матеріалах справи документи особи поручителя викликають обґрунтовані сумніви з приводу їх достовірності (а.с.190-193).
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/2395/20 від 11.08.2020, у зв`язку з перебуванням суддів Куксова В. В. та Чорногуза   М. Г. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М. Л., Мартюк А. І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/210/19 на 22.09.2020.
У судове засідання 22.09.2020 з`явився представник позивача, представник скаржника та ОСОБА_1 , представник відповідача-1 не з`явився. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 відкладено розгляд справи на 28.10.2020. 
28.10.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшли пояснення, у яких вказано, що зазначені в оскаржуваному рішення дані відносно солідарного боржника повністю збігаються з даними ОСОБА_1 , 1958 р.н.; звертається увага, що паспорт поручителя у даній справі є недійсним відповідно до відомостей з реєстру МВС, а також що відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» обов`язковими ідентифікуючими даними особи боржника є РНОКПП. 
У судовому засіданні 28.10.2020 представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та поясненнях, поданих до суду під час апеляційного провадження, та просив задовольнити її.
У судовому засіданні 28.10.2020 представник позивача заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу, поданого під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення просив залишити без змін.
Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.  В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 02.05.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО СТАЛЬ" через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису була підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання послуг "КУБ".
Згідно зазначеної заяви відповідач-1 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет, які разом із заявою складають кредитний договір № б/н від 02.05.2018 р. та зобов`язався виконувати умови зазначеного договору.
Як зазначає позивач у позовній заяві, на підставі зазначеного договору відповідачу на поточний рахунок 05.05.2018 р. були перераховані кредитні кошти у розмірі 300   000,00 грн.
Згідно з п. 3.2.8.1 Умов, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови повернення кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до умов та правил надання послуги "КУБ" (далі-заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.
Положеннями ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписанта відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.
Згідно з п. 3.2.8.3 Умов, надання кредитів у рамках послуги здійснюється на наступних умовах: банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту терміновий кредит в обмін на зобов`язання клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказуються в заяві. Заява на приєднання до Послуги в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом підписується електронним підписом, є способом кредитного договору в електронному вигляді.
Пунктом 3.2.8.3.1 Умов встановлено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві.
Відповідно до п. 3.2.8.3.1.3 Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами кредитного договору. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.
У пункті 3.2.8.11 Умов зазначено, що договір є чинним з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання та перерахування банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладення і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.
Як на підставу своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач зобов`язався виконувати умови кредитного договору №б/н від 02.05.2018 р., але свої зобов`язання за вказаним договором виконував неналежним чином, внаслідок чого у останнього станом на 26.10.2018 р. виникла заборгованість в розмірі 356   873,18 грн, з яких: 300   000,00 грн - заборгованість за кредитом, 136   66,67 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 30   000,00 грн - комісія за користування кредитом, 13   206,51 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. 
Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідачів лише суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 300   000,00 грн. 
Крім того, зобов`язання за вказаним договором забезпечено договором поруки №POR1525257227041 від 02.05.2018 р. (надалі - договір поруки), що був укладений з поручителем ОСОБА_1 (відповідачем - 2), в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором відповідача - 1.
Згідно положень договору поруки № POR1525257227041 від 02.05.2018 предметом даного договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "ТЕХНО СТАЛЬ" (боржником) зобов`язань за угодами-приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с. 35)
Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. (п. 1.2 договору поруки № POR1525257227041 від 02.05.2018 р.)
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. (ч. 2 ст. 639 ЦК України)
Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Приписами статті 193 ГК України встановлено: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ст. 526  ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно  до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. (ч. 1 ст. 554 ЦК України).
Доказів визнання недійсними кредитного договору №б/н від 02.05.2018 та договору поруки № POR1525257227041 від 02.05.2018 матеріали справи не містять. 
Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову. 
Однак, обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що він ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий БЦ РВ ГУ МВС України в Київській області 05.10.2006, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та боржник ( ОСОБА_1 ) за рішенням суду від 26.03.2019  про стягнення заборгованості у даній справі №910/210/19 та за виданими судовими наказами від 16.04.2019 є різними особами, оскільки, за судовим рішенням та за договором поруки № POR1525257227041 від 02.05.2018 боржником є саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий БЦ РВ ГУ МВС України в Київській області 12.06.2013, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Крім того, стосовно відмінності паспортних даних скаржника та боржника, апелянт звертає увагу, що відповідно до приписів статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язковими даними ідентифікуючими особу боржника є, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків. Зазначену інформацію скаржнику було надано у відповідь на його звернення у листі Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (поданий до суду разом з поясненнями від 28.10.2020 року). 
Колегією суддів встановлено, що відповідно до договору поруки № POR1525257227041 від 02.05.2018, довідки з відомостями про поручителя, анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 23.04.2018, вказані дата народження поручителя ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та реквізити паспорта, а саме: « НОМЕР_2 , виданого 12.06.2013».
Однак, скаржник зазначає, що він є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Також скаржник звертає увагу суду, що згідно із відомостями офіційної бази даних МВС (https://wanted.mvs.gov.ua/passport) паспорт серії, номер СМ 535676, знайдено серед викрадених та втрачених, орган реєстрації: БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ РВВС КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, дата реєстрації: 26.09.2006. 
Скаржник вказує, що особа на ім`я якої виданий паспорт серії НОМЕР_2 , є відмінною від скаржника, в підтвердження чого надано копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (а.с. 80-81).
Разом з тим, з постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника вбачається, що виконавчі дії здійснюються відносно особи з наступними даними: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса - АДРЕСА_1 ;  РНОКПП НОМЕР_1 . 
Заперечуючи проти цього, скаржник надає суду свою картку платників податків (а.с.81), відповідно до якої скаржнику присвоєно РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відзначає, що вказаний номер відповідає його даті народження, а не ІНФОРМАЦІЯ_2 (як у боржника); також двох осіб з однаковим РНОКПП бути не може.  
Натомість, позивач в рамках апеляційного провадження зазначив лише, що скаржник у даній справі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не є стороною у даній справі, а в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які доводять той факт, що відповідач по справі та скаржник мають різні особисті дані.
В процесі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення колегією суддів встановлено, що докази відсутності зобов`язань боржника ОСОБА_1 (    ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_2  виданий БЦ РВ ГУ МВС України в Київській області 12.06.2013, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за наказом Господарського суду міста Києва    від 16.04.2019 про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО СТАЛЬ", ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованості    за кредитом,    повністю або частково, в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, дослідивши вищенаведені обставини, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду м. Києва від 26.03.2019 у справі №910/210/19 в частині стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" 300   000,00 грн. основної заборгованості та ухвалення в цій частині нового рішення, яким слід відмовити у задоволенні позовних вимог в зазначеній частині. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2020 у справі №910/210/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
Разом з тим, оскільки доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2020 у справі №910/210/19 є такою, що задоволенню не підлягає.
Одночасно, беручи до уваги вищевикладені відмінності в паспортних даних між особою - поручителем та скаржником у даній справі, з метою належного виконання рішення та стягнення боргу з належного боржника, суд апеляційної інстанції вважає, що резолютивну частину оскаржуваного рішення слід доповнити паспортними даними особи - поручителя, зазначеними в договорі поруки №POR1525257227041 від 02.05.2018 та викласти її з урахуванням цього в новій редакції.
З огляду на вказане, рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2020 у справі №910/210/19 підлягає зміні. 
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2020 у справі №910/210/19 - змінити та викласти резолютивну частину в наступній редакції: 
«Позов задовольнити.
Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО СТАЛЬ" (03148, м. Київ, вул. Гнати Юри, буд. 9, кімн. 414, код 41217187) та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 12.06.2013, адреса: АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) 300000 (триста тисяч) грн. 00 коп. основної заборгованості та 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. судового збору.
Видати наказ».
3. Матеріали справи №910/210/19 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.11.2020 у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. у відпустці з 02.11.2020 по 06.11.2020.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Шаптала 

Судді                                                                                А.І. Мартюк

                                                                                М.Л. Яковлєв