Справа № 752/6771/19                                                                                                                                     Суддя в І-й інстанції Єсауленко М.В.
Провадження № 33/824/3722/2020                                                                                                Суддя в 2-й інстанції  Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
03 листопада  2020 року                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд 
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 ,  захисника Цимбал Ю.І., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Шимка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського  районного суду м. Києва  від 13.06.2019, 
в с т а н о в и в :
             Постановою судді Голосіївського  районного суду м. Києва  від 13 червня 2019 року провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає  за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрите за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення,   ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він, 21 березня 2019 року о 18 годині  15 хвилин, керуючи автомобілем «Mercedes - Benz GLS 400 4 Matic», номерний знак  НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Івана Федорова, 33 у м. Києві, виїжджаючи з прилеглої території не виконав вимоги знаку 2.1, не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався по вул. І. Федорова у м. Києві, та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW 420», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 указав, що висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого                                              ст. 124 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи.  В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції було повністю проігнороване порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 2.1 та п. 10.2 ПДР України. Указав, що як вбачається з схеми ДТП, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення,  автомобіль «Mercedes - Benz GLS 400 4 Matic» під керуванням водія ОСОБА_1 на момент зіткнення знаходився поперек двох смуг по вулиці І. Федорова. На переконання апелянта, виїзд та екстренна  зупинка поперек двох смуг руху по вул. І. Федорова  з боку водія «Mercedes - Benz GLS 400 4 Matic»  не може вважатися належним виконанням обов`язку щодо надання переваги в русі, оскільки таким чином створюється небезпека для руху водіям по вул. І. Федорова. За наведених обставин вважав,  що водій ОСОБА_1 ігноруючи дорожній знак 2.1, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надавши дорогу транспортним засобам, що рухаються  по ній, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушив п. 10.1 та 10.2 ПДР України, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Просив постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
Вислухавши пояснення:
 представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката Шимка А.О., який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи і просив апеляційну скаргу задовольнити;
особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та його захисника, які  заперечували щодо задоволення апеляційної скарги; 
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у вину було поставлено порушення вимог п.10.2. ПДР України, яке проявилось у тому, що він виїжджаючи із прилеглої території не надав превагу у русі автомобілю, який рухався по дорозі, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Суд враховує те, що час, місце ДТП, склад учасників ДТП, найменування, марки та моделі транспортних засобів які зіткнулися та були пошкоджені, та їх ідентифікаційні ознаки учасниками судового розгляду не оспорювались у суді першої інстанції та не оспорюються у суді апеляційної інстанції. 
Рішення про необхідність закриття провадження у справі суддя місцевого суду мотивував тим, що у ході судового розгляду у діях ОСОБА_1 не встановлено факту порушення вимог п.10.2 ПДР України, його дії не перебувають у причинно наслідковому зв`язку із подією ДТП.  Між тим, цей висновок не відповідає вимогам закону, не  ґрунтується на матеріалах справи і погодитись із ним не можливо. 
У ході розгляду справи у суді апеляційної інстанції встановлено, що автомобіль «Mercedes - Benz GLS 400 4 Matic» номерний знак  НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 здійснював виїзд із прилеглої території на вулицю Івана Федорова м. Києва. Цей виїзд здійснювався в зоні дії знаку 2.1 «Дати дорогу». В момент виїзду  автомобіля «Mercedes - Benz GLS 400 4 Matic» номерний знак  НОМЕР_1 на проїзну частину дороги автомобіль  «BMW 420»  номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 рухався по вул. Івана Федорова м. Києва.
Відповідно до вимог п 10.2. ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. Такий же обов`язок на водія покладає і знак 2.1 «Дати дорогу». Поняття «дати дорогу» визначене у п.10.1. ПДР України. Відповідно до цієї правової норми «дати дорогу» є вимогою до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.  
Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати про те, що у зазначеній вище дорожній обстановці водій ОСОБА_1 зобов`язаний був дати дорогу автомобілю «BMW 420»  під керуванням ОСОБА_4 , тобто не вчиняти будь-яких дій, які би могли змусити останнього змінити швидкість або напрямок руху. Не надання водієм ОСОБА_1 дороги даному автомобілю внаслідок чого водій ОСОБА_4 був вимушений змінити як напрямок, так і швидкість руху, аж до застосування екстреного гальмування, призвело до зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів. Наведене указує на те, що дії ОСОБА_1 , які проявилися у не виконанні ним вимог п.10.2 ПДР України та вимог знаку 2.1. «Дати дорогу» перебувають у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів.
Той факт, що зіткнення сталося внаслідок не виконання водієм ОСОБА_1    вимоги «дати дорогу» стверджується схемою місця ДТП та наявними у справі фотоматеріалами, відповідно до яких автомобіль «Mercedes - Benz GLS 400 4 Matic» номерний знак  НОМЕР_1 після зіткнення із автомобілем «BMW 420»  номерний знак НОМЕР_2 перебував на проїзній частині вулиці Івана Федорова.
Посилання водія ОСОБА_1 на те, що водій автомобіля «BMW 420»  виконував маневри перестроювання із однієї смуги на іншу не виключає факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.10.2. ПДР України та невиконання вимог знаку 2.1. Так у зазначеній вище дорожній обстановці водій автомобіля «BMW 420»  не мав жодних заборон виконання маневру перестроювання. Обов`язок водія ОСОБА_1 полягав у необхідності дати дорогу усім транспортним засобам, які рухалися по проїзній частині, незалежно як від напрямку його ( ОСОБА_1 ) руху, так і маневрів, які здійснюють транспортні засоби, що рухаються по проїзній частині дороги.
Не може бути визнаний обставиною, що виправдовує ОСОБА_1 той факт, що в момент зіткнення автомобіль «Mercedes - Benz GLS 400 4 Matic»  перебував у нерухомому стані. Так, на момент зупинки цього автомобіля на проїзній частині дороги він уже створив небезпеку для руху автомобілю  «BMW 420», що вимусило водія цього автомобіля вживати заходи для уникнення зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування та зміни напрямку руху.
Висновок експертного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження № 57/19 від 16.05.2019 року не може визнаватись доказом, який виправдовує ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, експертом без належного обґрунтування була відхилена схема місця ДТП. Проте, ця схема із визначеними на ній розмірами на місці події була погоджена обома учасника ДТП без жодних зауважень. Експертом взяті до уваги лише пояснення ОСОБА_1 про перевищення водієм ОСОБА_4 швидкості руху, хоча матеріали справи не містять будь-яких даних про швидкість руху автомобіля під його керуванням. Указавши на невідповідність дій ОСОБА_4 вимогам п.10.1. ПДР України експерт не врахував того, що у зазначеній вище дорожній обстановці для водія ОСОБА_4 не було перешкод правового характеру для здійснення перестроювання із одного ряду в інший. При цьому водій ОСОБА_4 відповідно до вимог п.1.4. ПДР України розраховував на те, що інші учасники дорожнього руху будуть дотримуватись вимог ПДР, в тому числі і у частині надання йому дороги  транспортними засобами, які виїжджають із прилеглої території. Експертом не було надано жодної оцінки факту виїзду водія ОСОБА_1 із прилеглої території на проїзну частину дороги, по якій рухався автомобіль з точки зору дотримання вимог п.10.2. ПДР України  та вимог знаку 2.1. «Дати дорогу». В цілому зазначений висновок експерта суд вважає упередженим, таким, який не ґрунтується на  об`єктивно встановлених обставинах справи, який суперечить вимогам нормативних документів, що забезпечують безпеку дорожнього руху, у зв`язку із чим відхиляє даний висновок. Не врахування зазначених обставин призвело до необґрунтованих висновків судді місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку із цим постанова судді Голосіївського  районного суду м. Києва  від 13.06.2019 про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із постановлення у цій справі нової постанови.
Судом визнається доведеним те, що 21 березня 2019 року о 18 годині  15 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes - Benz GLS 400 4 Matic», номерний знак  НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Івана Федорова, 33 у м. Києві, виїжджаючи з прилеглої території не виконав вимоги знаку 2.1. ПДР України, в порушення вимог п.10.2. ПДР України не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався по вул. І. Федорова у м. Києві, та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW 420», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цими діями водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення,  передбачене ст. 124 КУпАП. Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серії БД № 164888 від 21.03.2019 року, схемою місця ДТП, погодженої без зауважень обома водіями- учасниками ДТП, поясненнями водіїв, фотокартками місця ДТП, іншими доказами.
Оскільки на час розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративних стягнень, суд вважає за необхідне, ухваливши рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити подальше провадження у справі із підстав, передбачених п.7 ст. 247 КУпАП.   
    Керуючись ст. 294 КУпАП, суд ,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову судді Голосіївського  районного  суду м. Києва від 13 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
Прийняти у справі нову постанову.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Подальше провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, тобто із підстав, передбачених п.7 ст. 247 КУпАП. 
Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                       О.П. Свінціцька