Номер провадження: 22-ц/813/4745/20 
Номер справи місцевого суду: 520/9378/13-ц
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Князюка О.В., Заїкіна А.П., 
за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, 

                                        В С Т А Н О В И В:

       У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, посилаючись на втрату виконавчого листа.
       Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2019 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1 відмовлено.
       Не погоджуючись з такою ухвалою суду,  ОСОБА_1  звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2019 року скасувати, заяву ОСОБА_1 задовольнити та видати дублікат виконавчого документа, поновивши строк для пред`явлення його до виконання, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, Перший ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суду не повідомили.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим в особі свого представника адвоката Смирнова А.І. про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю та наполягав на задоволенні апеляційної скарги. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновленні строку на пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції виходив з неповажності та необгрунтованості причин пропуску строку та відсутності у зв`язку з цим підстав для видачі дубліката виконавчого документа.
 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
 
Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.
 
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 13 000 доларів США, що еквівалентно 104 000 гривень.
 
28 лютого 2014 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи представнику ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , що підтверджується його розпискою (а.с.23, справа 2/520/4752/13).
 
Відповідно листа Київського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області, вих.113/12175, на примусовому виконанні в Першому Київському відділі державної виконавчої служби в 2014 році перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 28.02.2014 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 13 000 доларів США, що еквівалентно 104 000 гривень. 09 квітня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 року № 606-ХІV (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) та у зв`язку із закінченням строків зберігання, виконавче провадження було знищено (а.с.02, справа № 520/9378/13-ц).
 
Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції, на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Відповідно до ч.1 п.2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, чинній на момент набрання законної сили рішенням суду, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становив один рік.
 
Згідно із частиною другою п.1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.
Отже, за загальним правилом, виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
У зв`язку з тим, що виконавчий лист вже пред`являвся стягувачем до виконання, положення статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, якою збільшено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з 1 до 3 років, на стягувача не розповсюджується. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2019 року по справі № 409/4751/12.
Відповідно до ст..23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.  Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У  разі  повернення  виконавчого документа  стягувачу у зв`язку з неможливістю  в  повному  обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення  виконавчого документа до  виконання після  переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони. 
 
Таким чином строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався 09.09.2014 року з дня винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа. 
 
З урахуванням того, що строк пред`явлення виконавчого документа перервався 09.09.2014 року, то суд може видати його дублікат лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто протягом року з дня винесення державним виконавцем постанови про повернення.
В даному випадку такий срок закінчився та заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого документу поза встановлений законом строк.
Разом з тим, пропущений строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання, може бути поновлений за заявою стягувача. Судова колегія також звертає увагу, що можливість видачі судом дублікату виконавчого листа до виконання за заявою стягувача або виконавця поданої по закінченню строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, залежить від вирішення питання про поновлення такого строку.
Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції Закону 1999 року стягувач, який пропустив строк пред”явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Таке саме положення міститься і в новій редакції Закону.
Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.
Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судове рішення, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.
       Як встановлено матеріалами справи, на час звернення заявника у вересні 2019 року до суду першої інстанції із заявою про видачу дубліката виконавчого листа минуло більше п`яти років та строк для пред`явлення його до виконання закінчився. При цьому, як вірно було встановлено судом першої інстанції, обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску цього строку поважними заява та матеріали справи не містять.
В матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази, що стягувач з березня 2014 року по 27 травня 2019 року (коли вперше стягувач звернувся із запитом до виконавця) звертався до органу виконавчої служби із відповідними запитами та заявами про рух виконавчого провадження, намагався ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та вживав інші дії, спрямовані на отримання інформації за виконавчим провадженням.
Одночасно заявник не надав доказів про наявність обставин, які утруднювали або унеможливлювали б звернення стягувача до Відділу ДВС з відповідними заявами щодо руху виконавчого провадження на протязі більше 5 років.
Доводи ОСОБА_1 , що виконавчий лист він не отримував та його було втрачено при пересилці не з його вини самі по собі не є безумовною і достатньою підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки стягувач не був позбавлений права цікавитися рухом виконавчого провадження. Зазначене може свідчити лише про неналежне ставлення заявника до своїх прав та обов`язків стягувача щодо прояву розумного інтересу, а не про наявність достатніх підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
 
За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви.
 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, необґрунтовані, бездоказові та зведені до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав правильну оцінку, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до позиції Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеного у постанові від 04 липня 2020 року у справі № 337/5253/13-ц оскарження ухвали суду першої інстанції про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання після її перегляду в апеляційному порядку, в касаційному порядку не передбачено. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню до Верховного суду протягом 30 днів з часу складання повного тексту судового рішення в частині вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа. В іншій частині ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 07.10.2020 року.

Головуючий                  О.М. Таварткіладзе

Судді:                 О.В. Князюк
                                       
А.П. Заїкін