Номер провадження: 33/813/1423/20
Номер справи місцевого суду: 947/29584/20 
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2020 року                                                        м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І. 
при секретарі судового засідання – Павлючук Ю.В.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 , 

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2020 року постановою Київського районного суду м. Одеси (суддя Пучкова І.М.) ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачено ст. 44-3 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн в дохід держави; стягнуто з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою:  АДРЕСА_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. (а.с. 5-6).
Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Грицюка О.О. подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси, яка була отримана судом першої інстанції 12 листопада 2020 року. Апелянт вказує, що постанова Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта, не відповідають обставинам справи. Апелянт зазначає, що суд розглянув протокол про притягнення ОСОБА_1 без належного повідомлення. КупАПом, на думку апелянта, не передбачено дотримання постанов Кабінету Міністрів України, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Апелянт також обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що суб`єктом відповідальності за ст. 44-3 КУпАП є суб`єкт господарювання, яким ОСОБА_1 не є. Крім того, апеляційна скарга містить ряд посилань на недоліки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , що позбавляє його можливості захищатись в суді (а.с. 8-10).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року було відкрито апеляційне провадження за описаною вище скаргою.
В судовому засіданні оголошувалась перерва з метою надання захиснику можливості ознайомитись з відеоматеріалами, що наявні у справі. В засідання з`явився ОСОБА_1 та його представник – адвокат Грицюк О.О., які підтримали апеляційну скаргу з уточненнями та надали свої пояснення по суті справи, просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції змінити, застосувавши попередження. При цьому апелянт підтвердив факт усвідомлення противоправного характеру своїх дій, а адвокат апелянта зазначив про щире каяття його клієнта після опрацювання відеозапису з міста події та спілкування з ним. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі фактичні обставини, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом першої інстанції було встановлено, що 28.09.2020 року, близько 18:00 год., водій ОСОБА_1 , у м. Одеса, в районі вул. Ак. Філатова, 2, керував транспортним засобом «Богдан», державний номер НОМЕР_1 по міському маршруту № 168, перевозив пасажирів в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, чим порушив п.п. 2 п.1 п.11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, скоїв адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП. Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а його вина підтверджується зібраними матеріалами справи: протоколом від 28.09.2020 року, відеофіксацією.
Апеляційний суд частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 277-2 КУпАП, яка регулює порядок повідомлення про розгляд справи в суді, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк. В протоколі про адміністративне правопорушення повідомлено, що розгляд справи відбудеться 28.10.2020 року о 10:00 годині (а.с. 1). Постанова Київського районного суду м. Одеси про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності винесена 02.11.2020 року (а.с. 5). Відомості щодо повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання 02.11.2020 року в матеріалах справи відсутні. Так само в матеріалах справи відсутній протокол судового засідання, звукозапис судового засідання, довідка секретаря судового засідання щодо явки учасників в судові засідання. 
Вказані процесуальні порушення є самостійною підставою для скасування прийнятого судового рішення та прийняття нового процесуального рішення. 
Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб – від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п.п. 2 п.1 п.11 постанови КМУ № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.
Апеляційний суд детально дослідивши усі матеріали справи в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Водночас, апеляційний суд констатує факт наявності ряду порушень при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зокрема, відсутність пояснень особи, що притягається до адміністративної, не зазначення свідків, відсутність копії технічного паспорту тощо. 
Разом з тим, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що для досягнення визначеної в ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин вчинення правопорушення, викладених в матеріалах справи, письмових пояснень особи, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, а також того, що матеріали справи не містять доказів спричинення правопорушенням шкоди суспільним, державним інтересам, правам та свободам громадян, оскільки фактичні негативні наслідки вчиненого діяння відсутні, щире каяття правопорушника, необхідно і достатньо накласти більш м`яке адміністративне стягнення, ніж передбачено ст. 44-3 КУпАП, а саме – попередження.
Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової, якою ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та застосувати до нього стягнення у вигляді попередження.
Разом з тим, застосовуючи попередження до ОСОБА_1 , апеляційний суд роз`яснює, що у випадку повторного вчинення аналогічного правопорушення на нього буде накладено більш суворе адміністративне стягнення в межах санкції статті 44-3 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року – задовольнити частково.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року –скасувати. Прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді попередження.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду А.І. Дрішлюк

15.12.2020 року                                                                 м. Одеса