КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                               
Справа №  761/34275/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7788/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року                                                                                              м. Київ
     колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ
   Київського апеляційного суду в складі:
                                                                                                                 
                                           головуючого     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,                                                                                                                                                                              
                                         при секретарі      Маштаковій Т.Ф.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа: генеральний директор акціонерного товариства «Укрпошта» Смілянський Ігор Юхимович, про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року, ухваленого під головуванням судді Мальцева Д.О.,-    
встановила:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з названим позовом до суду.
Просила: визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора АТ «Укрпошта» Смілянського І.Ю. № 1685/к від 23 липня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України, з підстав: підпункт 5.2.3. пункту 5.2. та підпункт 5.3.28. пункту 5.3. Контракту від 30 січня 2017 (зі змінами та доповненнями згідно додаткових угод до контракту), акту виїзної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення у філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» від 17 липня 2019 року; поновити ОСОБА_1 на посаді директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта»; стягнути з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у відповідному розмірі на момент постановлення судового рішення; стягнути з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 1 000 000 грн моральної шкоди за наслідком незаконного звільнення.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі контракту вона 30 січня 2017 була прийнята на посаду директора філіалу Вінницька дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».
23 липня 2019 року генеральним директором АТ «Укрпошта» Смілянським І.Ю. видано наказ № 1685/к «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Підставою звільнення визначено підпункт 5.2.3. пункту 5.2. та пункт 5.3.28. пункту 5.3. контракту від 30 січня 2017 року, акт виїзної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення у філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» від 17 липня 2019 року.
Позивач вважає своє звільнення незаконним за змістом та процедурою.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року позов задоволено частково.
Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» відповідно до наказу № 1685/к від 23 липня 2019 року згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України, з підстав підпункту 5.2.3. пункту 5.2. та підпункту 5.3.28 пункту 5.3. контракту від 30 січня 2017 року.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» з 24 липня 2019 року.
Стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 697 948 грн 03 коп. з утриманням податків і інших обов`язкових платежів.
Допущено негайне виконання рішення суду у частині поновлення на роботі та стягненні суми середнього заробітку за один місяць.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди скасувати, та ухвалити нове рішення про стягнення з АТ «Укрпошта» на її користь 1 000 000 грн моральної шкоди, посилаючись на неповне дослідження судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі АТ «Укрпошта» просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначає, що апеляційна скарга АТ «Укрпошта» не може бути задоволена.  
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Укрпошта» зазначає, що рішення суду в частині відмови в задоволенні стягнення моральної шкоди є законним.
У відзиві на апеляційну скаргу Смілянський І.Ю. зазначив, що повністю підтримує доводи АТ «Укрпошта», а апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає необґрунтованою та безпідставною.  
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги поданої апеляційної скарги підтримали, проти апеляційної скарги АТ «Укрпошта» заперечили.
Представники АТ «Укрпошта» вимоги поданої апеляційної скарги підтримали, проти апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечили.
Представники Смілянського І.Ю. підтримали апеляційну скаргу АТ «Укрпошта», та заперечили проти апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 звільнено з порушенням норм трудового законодавства, а тому наказ № 1685/к від 23 липня 2019 року слід визнати незаконним та скасувати, поновити позивача на посаді директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта», та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по день ухвалення судового рішення. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 000 грн, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено в судовому засіданні, що їй було завдано моральну шкоду саме в такому розмірі.
Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.
Встановлено, що 30 січня 2017 року між Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» та ОСОБА_1 укладено контракт про призначення ОСОБА_1 на посаду директора філіалу Вінницька дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на строк з 01 лютого 2017 року по 01 лютого 2018 року.
До контракту укладались ряд додаткових угод.
Наказом генерального директора АТ «Укрпошта» Смілянського І.Ю. від 28 січня 2019 року продовжено дію контракту від 30 січня 2017 року, укладеного з директором філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» ОСОБА_1 , на строк до 06 лютого 2020 року (включно).
Наказом генерального директора АТ «Укрпошта» Смілянського І.Ю. № 1685/к від 23 липня 2019 року припинено 24 липня 2019 року дію укладеного з ОСОБА_1 контракту від 30 січня 2017 року про призначення ОСОБА_1 на посаду директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта». ОСОБА_1 , директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» звільнено з посади 24 липня 2019 року відповідно до пункту 8 статті 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що її звільнено незаконно. Позивач не погоджується з актом виїзної перевірки від 17 липня 2019 року, та зазначає, що акт в цілому та його результати є незаконними. Висновки, викладені в акті від 17 липня 2019 року, не містять інформації про конкретний вчинений позивачем проступок. До позивача застосовано заходи негативного характеру без урахування п. 2.10. контракту, та без урахування попередньої роботи позивача та її результати. Не взято до уваги, що позивачем здійснено всі можливі та вичерпні заходи для сумлінного виконання вимог законодавства та контракту. Крім того, у зв`язку із незаконним звільненням позивачу заподіяно моральну шкоду. 
Згідно положень ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом (пункт 8 статті 36 КЗпП України).
Згідно наказу № 1685/к від 23 липня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » підставою для звільнення є: підпункт 5.2.3. пункту 5.2. та підпункт 5.3.28. пункту 5.3. Контракту від 30 січня 2017 (зі змінами та доповненнями згідно додаткових угод до контракту), акту виїзної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення у філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» від 17 липня 2019 року.
Відповідно до п.п. 5.2.3. п. 5.2. контракту, цей контракт припиняється, зокрема, до закінчення строку дії Контракту у випадках, передбачених п. 5.3 і 5.4.
Згідно п.п. 5.3.28. п. 5.3. контракту, директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи керівника до закінчення строку його дії: у разі не забезпечення дотримання філією, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму.
Таким чином, саме позивач, як посадова та відповідальна особа, на яку вищевказаним контрактом булипокладені обов'язки, повинна була контролювати та здійснювати фінансовий моніторинг.
Встановлено, що актом виїзної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення філією Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 17 липня 2019 року виявлені порушення:
1.    Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» у лютому 2018 році не повідомила своєчасно про призначення чи звільнення т.в.о. відповідального працівника працівником за проведення фінансового моніторингу у Вінницької дирекції АТ «Укрпошта»;
2.    Вінницькою дирекцією АТ «Укрпошта» не забезпечується належним чином здійснення ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів;
3.    Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» не забезпечується оновлення баз даних терористів та осіб, до яких застосовано міжнародні чи економічні санкції, а також ознайомлення працівників щодо оновлень;
4.    Вінницькою дирекцією АТ «Укрпошта»  не вжито належних заходів для здійснення фінансового моніторингу, а також виконання Правил та Програми фінансового моніторингу;
5.    Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» не забезпечила сприяння у проведенні перевірки діяльності філії на предмет дотримання ними законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також виконання правил та програм проведення фінансового моніторингу.
Висновок: діяльність директора Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_1 є незадовільною в частині виконання функцій відповідального працівника з питань фінансового моніторингу та несе в собі потенційні ризики для підприємства у вигляді анулювання ліцензії на переказ коштів у національній та іноземних валютах. 
Вирішуючи спори осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, слід мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.
Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Проте, будь-яких пояснень з приводу проведеної перевірки, у позивача відібрано не було.
Аналізуючи наявні в справі матеріали перевірки, колегія суддів дійшла таких висновків.
Так, матеріали перевірки містять перелік порушень з боку позивача, з приводу неналежного здійснення нею контролю за підлеглими працівниками з питань фінансового моніторингу.
Утім, за результатами перевірки не було встановлено конкретних осіб, які вчинили порушення, та були відповідальними за посадовою інструкцією за конкретну ділянку роботи; не було встановлено час вчинення ними порушення; не відібрані пояснення у цих працівників; не було притягнуто цих осіб до дисциплінарної відповідальності; не зазначено, до яких негативних наслідків призвели ці порушення; та чи завдана підприємству, внаслідок цих дій, будь-яка шкода; не було зобов`язано директора скласти відповідний звіт, хоча умови контракту це передбачають.
При вирішенні питання про видачу оспорюваного наказу, відповідач не умотивував, чому саме такий, найсуворіший, вид дисциплінарного стягнення застосовано до позивача. Не взято до уваги, що позивач пропрацював на підприємстві понад двадцять років, і жодного разу до нього не застосовувались з боку підприємства заходи дисциплінарного впливу.
При обранні виду дисциплінарного стягнення підприємство не врахувало ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, хоча в судовому засіданні представники підтвердили, що шкоду, внаслідок виявлених порушень, підприємству завдано не було.
Таким чином, оцінюючи встановлені фактичні обставини та надані докази в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу про звільнення № 1685/к від 23 липня 2019 року.
Разом з тим, вимоги позивача про поновлення на роботі не можна визнати обґрунтованими, оскільки на час ухвалення судового рішення (21 лютого 2020 року) контракт, укладений між сторонами, закінчився(06 лютого 2020 року). Тому вирішувати питання про звільнення позивача за закінченням контракту, або про прийом  на  роботу на підставі укладання нового контракту є повноваженнями роботодавця,а не суду.
Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.
Враховуючи, що позивача було звільнено з роботи незаконно і вона підлягала би поновленню на роботі, якби строк дії контракту не закінчився до ухвалення судового рішення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення і до закінчення строку дії контракту. 
Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року  № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Встановлено, що позивача звільнено з роботи з 24 липня 2019 року.
День звільнення не враховується для розрахунку середнього заробітку, а тому правильним є період з 25 липня 2019 року по 06 лютого 2020 року (закінчення контракту).
Останні два календарні місяці роботи: червень, травень 2019 року.
Згідно довідки АТ «Укрпошта» № 21-21-102 від 12.02.2020 року: заробітна плата за травень 2019 року склала 66 838 грн 92 коп.; заробітна плата за червень 2019 року склала 81 836 грн 34 коп. 
Робочі дні у травні 2019 року  -  18; робочі дні у червні 2019 року  -  18.
Середньоденна заробітна плата складає ((66 838 грн 92  коп. + 81 836 грн 34 коп.) : 36 робочий день) 4 129 грн 87 коп.
Час затримки виплати заробітної плати - 136 днів.
Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 липня 2019 року по 06 лютого 2020 року - 561 662 грн 32 коп.
Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Враховуючи, що звільнення позивача проведено з порушенням трудового законодавства, колегія суддів вважає за можливе, стягнути з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн 00 коп.
Доводи апеляційної скарги АТ «Укрпошта» про те, що позивач як керівник Вінницької дирекції, наділений повноваженнями та несе обов`язки щодо організації та контролю за здійсненням філією та своїми підлеглими всіх елементів фінансового моніторингу, який має здійснювати філія, колегія суддів бере до уваги, проте вважає, що допущені порушення трудового законодавства при звільненні позивача з роботи, є підставою для поновлення її трудових прав шляхом визнання незаконним та скасування наказу про звільнення.
Доводи апеляційної скарги про те, що виявлені за результатами перевірки порушення є самостійною підставою для розірвання, укладеного з ОСОБА_1 контракту, колегія суддів також бере до уваги, проте процедура та підстави звільнення мають бути законними, обґрунтованими, та умотивованими, що не було дотримано підприємством при звільненні позивача з роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 21 лютого 2020 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-   
   постановила:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрпошта» задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позов  ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа: генеральний директор акціонерного товариства «Укрпошта» Смілянський Ігор Юхимович, про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати Наказ генерального директора акціонерного товариства  «Укрпошта» № 1685/к від 23 липня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України.
Стягнути з акціонерного товариства «Укрпошта» на користь  ОСОБА_1  середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 липня 2019 року по 06 лютого 2020 року у розмірі 561 662 грн 32 коп.
Стягнути з акціонерного товариства «Укрпошта» на користь  ОСОБА_1  моральну шкоду у розмірі 5 000 грн 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 22 вересня 2020 року.

 
 
Головуючий                                                                                          Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                    О.Ф. Лапчевська

 
 
                                                                                                               С.Г. Музичко