справа № 372/3824/17
головуючий у суді І інстанції Кравченко М.В.
провадження № 22-ц/824/3008/2020
 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
 
ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
10 листопада 2020 року                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді              Писаної Т.О.,
Суддів                                               Приходька К.П., Журби С.О.
за участі секретаря судового засідання  Костецької М.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишено без розгляду.
Не погоджуючись із указаною ухвалою ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просила апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
            Указує, що обґрунтовуючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку визнаючи неявку позивача в судове засідання неповажною та спрямованою на зловживання процесуальними правами, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги впровадження на загальнодержавному рівні карантинних заходів та клопотання позивачки про відкладення розгляду справи до моменту завершення карантинних обмежень.
Учасники справи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Дмитренко І.Л. проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, повторно (втретє поспіль) не з'явилась  до суду, не підтримала вимоги в судовому засіданні, і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а її нез`явлення перешкоджає розгляду такої справи, що є підставою для залишення цього позову без розгляду. 
Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
            Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Встановлено, що у грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2018 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено її до розгляду на 31 жовтня 2018 року о 12 год 00 хв.
Разом з тим, у зв`язку із самовідводом головуючого судді у справі Потебенко Л.В., справа №372/3824/17 відповідно до ухвали від 13 серпня 2019 року була передана на повторний розподіл.
Ухвалою від 22 серпня 2019 року суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В. прийняв справу до свого провадження, продовживши вирішення справи із тієї ж стадії процесу, що існувала до заміни головуючого судді.
04 вересня 2019 року ОСОБА_1 було заявлене клопотання до Обухівського районного суду Київської області про призначення будівельної експертизи.
Ухвалою від 21 листопада 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 було відмовлено, зазначене вище клопотання було оскаржене ОСОБА_1 в апеляційному порядку.
Обухівський районний суд Київської області продовжив розгляд цивільної справи №372/3824/17.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишено без розгляду.
Судом встановлено, що 04 лютого 2020 року до Обухівського районного суду Київської області на електронну пошту надійшла заява представника позивача про відкладення розгляду справи на інший для суду день, у зв`язку із зайнятістю його в іншій справі.
В судове засідання 04 березня 2020 року, позивач та її представник до суду не з`явились і справу було відкладено на 14 квітня 2020 року.
14 квітня 2020 року справу було знято з розгляду у зв`язку із впровадженням карантину, судове засідання не відбулось.
21 травня 2020 року до Обухівського районного суду Київської області на електронну пошту надійшла заява позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із впровадженням карантинних обмежень. Розгляд справи був відкладений на 03 серпня 2020 року.
03 серпня 2020 року до Обухівського районного суду Київської області на електронну пошту надійшла заява позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із впровадженням карантинних обмежень. 
Таким чином, ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про всі судові засідання.
Як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції направляв ОСОБА_1 СМС - повідомлення про розгляд справи проте, таке повідомлення не відповідає ст. 128 ЦПК України та вважається не належним, оскільки матеріали справи не містять відповідної заяви позивачки про направлення їй СМС - повідомлень.
Також, судом першої інстанції вирішуючи питання про залишення позову без розгляду не враховано наступного.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 від 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин.
Отже, посилання позивача на те, що вона не з`явилася в судове засідання 21 травня 2020 року, 21 червня 2020 року та 03 серпня 2020 року у зв`язку із встановленням карантину на всій території України, свідчать про поважність причин неявки в судові засідання.
Обставини щодо встановлення карантину, обмеження в користуванні громадським транспортом були відомі суду і повинні були бути враховані під час вирішення питання про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року»,  визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.  
Враховуючи запровадження карантинних заходів та обмеження в користуванні громадським транспортом, суд першої інстанції, залишивши позов без розгляду, порушив право позивача на справедливий розгляд його справи судом.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1)     неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2)     недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3)     невідповідність висновків суду обставинам справи;
4)     порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи, що при постановленні ухвали про залишення позову без розгляду судом першої інстанції помилково не були враховані особливі обставини, які склалися в Україні у зв`язку із запровадженням карантину від 12 березня 2020 року, тому колегія суддів скасовує ухвалу суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 серпня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови складено 11 листопада 2020 року.
 
Головуючий	Т.О. Писана	
Судді	 К.П. Приходько	
	 С.О. Журба