ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8709/20 Справа № 199/8217/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 27

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Деркач Н.М., Пищиди М.М., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 травня 2020 року 
у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «КредоБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

                                                        В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом, посилаючись на те, що 29 серпня 2018 року між ПАТ «Кредобанк», найменування якого було змінено на АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №19502/2018, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 987 489,04 грн. зі строком повернення до 28 серпня 2021 року для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки PEUGEOT, модель ЕХРЕRТ ТRAVELLER, рік випуску 2018, № кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТОВ «АІС АВТОЦЕНТР ДНІПРО»; для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 37 889, 04 грн.
З метою забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору №19502/2018 від 29 серпня 2018 року, між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 29 серпня 2018 року було укладено договір застави майнових прав №19502/2018/1, предметом якого є автомобіль марки PEUGEOT, модель ЕХРЕRТ ТRAVELLER, тип ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ-ЗАГАЛЬНИЙ ПАСАЖИРСЬКИЙ-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1997, колір СІРИЙ, рік випуску 2018.
ПАТ «Кредобанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а саме: надав кредит на умовах та у розмірі встановленому в договорі.
ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання з щомісячного повернення кредиту та процентів належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 13 вересня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 1 084 229,26 грн., яка складається з наступного: 942 311,26 грн. (дев`ятсот сорок дві тисячі триста одинадцять гривень 26 копійок) грн., 104 318,10 грн. (сто чотири тисячі триста вісімнадцять гривень 10 копійок) грн.; 37 599,90 грн. (тридцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять 90 копійок) грн., яку ПАТ «Кредобанк» просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 травня 2020 року позов ПАТ «Кредобанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість в розмірі 1 084 229,26 грн., яка складається з наступного: 942 311,26 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 104 318,10 грн.- сума заборгованості по процентам, 37 599,90 грн. - пені.
Не погодившись з рішенням суду в частині задоволення вимог про стягнення заборгованості за процентами та пені, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати в оскаржуваній частині та зменшити суму стягнутої заборгованості по процентам до 92 354,26 грн., а пені у розмірі 26 937,09 грн. 
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що банк неправомірно нараховував проценти та пеню.
З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині вимог про стягнення заборгованості по процентам та пені, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Відповідно до частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено та як вбачається із матеріалів справи, 29 серпня 2018 року між ПАТ «Кредобанк», найменування якого було змінено на АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №19502/2018, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 987 489,04 грн. зі строком повернення до 28 серпня 2021 року для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки PEUGEOT, модель ЕХРЕRТ ТRAVELLER, рік випуску 2018, № кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТОВ «АІС АВТОЦЕНТР ДНІПРО»; для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 37 889, 04 грн.
Додатками до кредитного договору від 29 серпня 2018 року №19502/2018 сторони узгодили витрати, пов`язані з отриманням та обслуговуванням кредиту (а.с. 20-21,22-26,32-33), графік погашення заборгованості (а.с. 16). 
З метою забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору №19502/2018 від 29 серпня 2018 року, між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 29 серпня 2018 року було укладено договір застави майнових прав №19502/2018/1, предметом якого є автомобіль марки PEUGEOT, модель ЕХРЕRТ ТRAVELLER, тип ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ-ЗАГАЛЬНИЙ ПАСАЖИРСЬКИЙ-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1997, колір СІРИЙ, рік випуску 2018.
Рухом коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 29 серпня 2018 року по 13 вересня 2019 року підтверджується перерахування банком на користь позичальника кредитних коштів, сплата комісій банку, страхових платежів, а також часткове повернення позичальником кредитних коштів, у тому числі сплата кредиту, процентів за користування кредитом, страхових внесків (а.с. 19). 
Згідно з приведеним розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 19502/2018 року станом на 13 вересня 2019 року становить 1 084 229,26 грн., та складається: 942 311,26 грн. (дев`ятсот сорок дві тисячі триста одинадцять гривень 26 копійок) грн. боргу по тілу кредиту; 104 318,10 грн. (сто чотири тисячі триста вісімнадцять гривень 10 копійок) грн. боргу по процентам; 37 599,90 грн. (тридцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять 90 копійок) грн. пені (а.с. 47-48).
26 липня 2019 року АТ «Кредобанк» направило на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів, протягом 30 днів з моменту отримання вимоги, у розмірі 1 035 086,99 грн., яка складається з 942 311,26 гривень боргу по кредиту, 92 775,73 грн. (а.с. 40).
Доказів повного або часткового погашення кредитної заборгованості відповідачем, у тому числі і за рахунок заставного майна, матеріали даної справи не містять.
Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив із того, що позичальником порушені умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредиту, у добровільному порядку борг не повернуто, а тому останній на підставі укладених з банком договорів та вимог чинного законодавства несе відповідальність за прострочене зобов`язання, заборгованість по якому станом на 13 вересня 2019 року становить 1 084 229,26 грн., та складається з наступного: 942 311,26 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 104 318,10 грн.- сума заборгованості по процентам, 37 599,90 грн. - пені.
Суд апеляційної інстанції не може повністю погодитися з правильністю таких висновків суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з п. 2.4. Кредитного договору, кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання.
Пунктом 4.1.1. Кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами (дані - ануїтетний платіж) протягом усього строку кредитування (п.2.1), не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, згідно до Графіку погашення заборгованості.
Відповідно до п. 4.7. Кредитного договору, Банк у випадках передбачених п. 2.10. Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших натежних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника.
Пунктом 4.8. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку (п. 4.7.), достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором.
Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
За правилом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як зазначалось вище, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов`язань за щомісячним погашенням платежів. За змістом апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 фактично визнає порушення ним умов кредитного договору стосовно вчасного повернення кредиту, оскільки визнає пред`явлену у досудовій вимозі банку кредитну заборгованість, яка виникла станом на 26 липня 2019 року у розмірі 942 311,26 грн.
Банк, скориставшись передбаченим п. 4.7 кредитного договору правом вимагати дострокове повернення кредиту, направив 26 липня 2019 року позичальнику вимогу про дострокове повернення 942 311,26 грн. заборгованості по кредиту, 92 775,73 грн. боргу по процентам за користування кредитом, а всього банк вимагав повернути 1 035 086,99 грн.
Як вже зазначалось, кредитна заборгованість повністю або частково відповідачами у справі не погашена. Заставне майно у рахунок погашення боргу не реалізоване.
Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, позивач відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому права нараховувати проценти за користування кредитом і пеню на визначених у кредитному договорі умовах банк після 26 липня 2019 року вже не мав.
У такому разі положення абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.
У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Заборгованість ОСОБА_1 за користування кредитними коштами за кредитним договором від 29 серпня 2018 року станом на 26 липня 2019 року (дата пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту) становила 1 035 086,99 грн., а саме: 942 311,26 грн. заборгованість по кредиту, яка відповідачем не оскаржується та 92 775,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Сума пені взагалі не визначена. 
Зазначених обставин та вимог закону суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення вимог банку в частині стягнення 49 142, 27 грн. (1 084 229,26 грн. - 1035 086,99 грн.) кредитної заборгованості, яка була безпідставно збільшена банком після пред`явлення вимоги про дострокове повернення боргу. 
Тому рішення суду першої інстанції в цій частині на підставі п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.
В частині визначення витрат на професійну правничу допомогу, рішення суду також не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.
На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає зміні, зокрема з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 15 185,14 грн. (розмір заявлених вимог 1 084 229,26 грн. розмір вимог, що підлягають задоволенню 1 035 086, 99 грн., розмір судового збору, що підлягав сплаті при звернення до суду з цим позовом – 15 921,46 грн. (15 921,46 грн х 1 035 086,99 грн : 1 084 229,26 грн = 15 921,46 грн).
За апеляційний розгляд справи ОСОБА_1 за рахунок АТ «Кредобанк» слід компенсувати 1 656,26 грн. (110 417,37 грн. - оскаржувана сума, 1% від якої становить 1 104,17 Х 150%) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній (з урахуванням оскаржуваної суми) не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 травня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентам і пені по кредитному договору №19502/2018 від 29 серпня 2018 року у розмірі 49 142, 27 грн. та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.
Стягнуту з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (ЄДРПОУ 09807862) суму заборгованості по кредитному договору №19502/2018 від 29 серпня 2018 року зменьшити зі 1 084 229, 26 грн. до 1 035 086, 99 грн. 
Змінити розподіл судових витрат. 
Зменшити стягнуті з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрати зі сплати судового збору за подання позову з 17 223,44 грн. до 15 921,46 грн. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 1 656,26 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: М.Ю.Петешенкова

 Судді:                                                   Н.М. Деркач
                       
                                                                        М.М. Пищида