Ухвала
 
23 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 204/2707/19
провадження № 61-15380ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від                                        02 квітня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від              01 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Третьої дніпровської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування запису в спадковому реєстрі і визнання права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
19 жовтня 2020 року (згідно з відміткою на поштовому конверті)                  ОСОБА_1 подала до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року у вказаній цивільній справі.
 
Скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Так, відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Встановлено, що оскаржувану постанову Дніпровського апеляційного суду прийнято 01 вересня 2020 року, а касаційна скарга ОСОБА_1 подана через поштове відділення та згідно з відміткою на конверті відправлена до Верховного Суду 19 жовтня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримано нею лише 19 жовтня 2020 року.
 
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
 
Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання копії повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до касаційної скарги не долучено.
 
За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження за наведених підстав.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Несвоєчасне отримання копії судового рішення не змінює визначений законом строк і порядок касаційного оскарження, а може бути лише підставою для його поновлення у разі подання відповідної заяви з наданням доказів.
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
 
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити заявникові про необхідність надання доказів, що підтверджують дату отримання копії повного тексту оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року.
 
Такими доказами можуть бути оригінал (належним чином завірена копія) поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не в повному обсязі сплачено судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до                  суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становив 1 921 грн.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за подання до судукасаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту                  7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Таким чином, розмір судового збору за подання даної касаційної скарги складає 3 073,60 грн (1 921*0,4*2*200%).
Враховуючи сплачену ОСОБА_1 суму судового збору за подання касаційної скарги (1 681,60 грн), їй необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 392 грн (3 073,60-1 681,60).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
З огляду на викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня  2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року залишити без руху.
 
Надати заявникові для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені законом.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        Є. В. Коротенко