УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/14095/20 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д.М. 
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року 

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                 Шевчук А.М., Миніч Т.І.,

за участю секретаря                Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №295/14095/20 за заявою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2   про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1  до Житомирської міської ради, третя особа – приватне акціонерне товариство «Електровимірювач» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та визнання недійсним і скасування частково рішення міської ради, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2  на ухвалу Богунського районного суду м.Житомра від 25 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Лєдньова Д.М. в м.Житомирі, 

в с т а н о в и в :
У листопаді 2020 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Житомирської міської ради від 09.10.2020 № 2039 «Про затвердження документації із землеустрою та надання права користування земельними ділянками суб`єктами господарювання» в частині п.1 - затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в користування ПрАТ «Електровимірювач» земельну ділянку кадастровий номером 1810136300:09:011:0081 загальною площею 0,0445 га за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити Житомирській міській ради укладати з ПрАТ «Електровимірювач» договір оренди даної земельної ділянки, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. В обгрунтування заяви посилався на те, що станом на 09.10.2020 Житомирська міська рада не мала правових підстав приймати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надавати ПрАТ «Електровимірювач» в користування земельну ділянку кадастровий номером 1810136300:09:011:0081 загальною площею 0,0445 га строком на 5 років, оскільки ПрАТ «Електровимірювач» станом на 09.10.2020 не було власником нерухомого майна та вказаного нерухомого майна на відведеній земельній ділянці не існувало. З огляду на те, що в межах даної справи оскаржується рішення Житомирської міської ради про передачу спірної земельної ділянки в оренду суб`єкту господарювання без належних на те правових підстав, то співмірним і обгрунтованим є зупинити дію рішення Житомирської міської ради №2039 від 09.10.2020 «Про затвердження документації із землеустрою та надання права користування земельними ділянками суб`єктами господарювання» в частині п.1 - затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в користування ПрАТ «Електровимірювач» земельну ділянку кадастровий номером 1810136300:09:011:0081 загальною площею 0,0445 га за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити Житомирській міській ради укладати з ПрАТ «Електровимірювач» договір оренди даної земельної ділянки, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомра від 25 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , посилаючись на постановлення ухвали із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову. Зокрема зазначає, що в межах даної справи оскаржується рішення Житомирської міської ради про передачу спірної земельної ділянки в оренду суб`єкту господарювання без належних на те правових підстав, то співмірним і обгрунтованим є зупинити дію рішення Житомирської міської ради №2039 від 09.10.2020 «Про затвердження документації із землеустрою та надання права користування земельними ділянками суб`єктами господарювання» в частині п.1, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житомирської міської ради, третя особа – ПрАТ «Електровимірювач», в якому просив визнати протиправною бездіяльність Житомирської міської ради по не вирішенню заяви ОСОБА_1 від 12.11.2020 про надання в оренду земельної ділянки кадастровий номером 1810136300:09:011:0081 площею 0,0445 га за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування будівлі кафе. Зобов`язати Житомирську міську раду розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 про надання в оренду земельної ділянки кадастровий номером 1810136300:09:011:0081 площею 0,0445 га за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської міської ради №2039 від 09.10.2020 «Про затвердження документації із землеустрою та надання права користування земельними ділянками суб`єктами господарювання» в частині п.1 - затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в користування ПрАТ «Електровимірювач» земельну ділянку кадастровий номером 1810136300:09:011:0081 загальною площею 0,0445 га за адресою: АДРЕСА_1 .
Одночасно із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Житомирської міської ради від 09.10.2020 № 2039 «Про затвердження документації із землеустрою та надання права користування земельними ділянками суб`єктами господарювання» в частині п.1 - затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в користування ПрАТ «Електровимірювач» земельну ділянку кадастровий номером 1810136300:09:011:0081 загальною площею 0,0445 га за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити Житомирській міській ради укладати з ПрАТ «Електровимірювач» договір оренди даної земельної ділянки, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
    Відповідно до частин 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
У відповідності до частин 1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».      
Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленум Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Відмовляючи в задоволеннізаяви про забезпечення позову, суд обгрунтовано виходив з того, що запропонований спосіб забезпечення позову не може вважатись пропорційним характеру заявлених позовних вимог з огляду на відсутність ознак «очевидності порушення прав» на відповідному етапі, характер передбачених ризиків для учасників є неспівмірним.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що станом на момент прийняття рішення №2039, а саме 09.10.2020 суб`єкту земельних відносин – ПрАТ «Електровимірювач» нерухоме майно, яке стало підставою для відведення останньому спірної земельної ділянки – склад з алюмінієвих констркцій №4 загальною площею 338, 6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності не належав, оскільки 06.10.2020 вказаний об`єкт було відчужено ПП «ФОРУМ» на підставі договору купівлі- продажу нерухомого майна від 06.101.2020 на правильність оскаржуваної ухвали не впливає. 
Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням Житомирської міської ради №2039 від 09.10.2020 «Про затвердження документації із землеустрою та надання права користування земельними ділянками суб`єктами господарювання» в частині п.1 - затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в користування ПрАТ «Електровимірювач» земельну ділянку кадастровий номером 1810136300:09:011:0081 загальною площею 0,0445 га за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, на час прийняття оскаржуваного рішення Житомирської міської ради заявник також не був власником приміщення кафетерію, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Право власності на це приміщення ОСОБА_1 набув за договором купівлі-продажу від 10.11.2020 року.
За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м.Житомра від 25 листопада 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Дата складення повного судового рішення 18 грудня 2020 року.

Головуючий Судді