Справа № 991/9748/20
Провадження1-кс/991/9991/20

У Х В А Л А 
іменем України

01 грудня 2020 року                                                                         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 

В С Т А Н О В И Л А:

1. До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви від 21.11.2020. 
1.1.Скарга обґрунтовується тим, що 21.11.2020 ОСОБА_3 направив до Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, яка була зареєстрована 23.11.2020 за вх. № с-17628. 25.11.2020 заявник отримав відмову у внесенні відомостей до ЄРДР з підстав не належності розгляду питань, викладених в заяві, до компетенції НАБУ
1.2. ОСОБА_3 не погоджується з викладеним у відповіді, вважає, що уповноваженою особою НАБУ були порушені вимоги ст. 214 КПК України. Відтак просить зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості, викладені у його заяві, розпочати досудове розслідування та повідомити про це заявника шляхом надання витягу з ЄРДР. 

2.В судове засідання скаржник не з`явився. Подав клопотання про розгляд без його участі, подану скаргу підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі. 
Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилася. Представник Національного антикорупційного бюро України подав клопотання про відкладення розгляду справи мотивуючи відсутністю у повідомленні про виклик додаткової інформації та неможливості перевірити факт надходження до Національного бюро заяви/повідомлення/клопотання. Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги. При цьому, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України). Зважаючи не викладене, слідчий суддя не знайшла підстав для відкладення розгляду скарги та відповідно задоволення клопотання представника НАБУ.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

3.Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.1.Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні. Частиною 1 ст.9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
3.2.Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України. Так, ч.1 ст.303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. 
3.3.З матеріалів провадження вбачається, що скарга подана на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ щодо внесення до ЄРДР відомостей, зазначених в повідомленні ОСОБА_3 від 21.11.2020 про злочин. 
3.4.За приписами ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК (частина 1 статті 33-1 КПК). Корупційними вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу (примітка до статті 45 КК України). При цьому частиною 5 статті 216 КПК України передбачені умови наявність яких обов`язкова для віднесення провадження до підслідності Вищого антикорупційного суду. Це, зокрема, суб`єкт (в тому числі судді) та/або розмір предмета кримінального правопорушення або завданої їм шкоди. 
3.5.Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України. Отже, слідчі судді Вищого антикорупційного суду не мають повноважень здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України.
3.6.Дослідивши зміст заяви від 21.11.2020 та скарги слідчий суддя встановила, що в них зазначено про можливе вчинення групою осіб, до якої також входять судді Овідіопольського районного суду Одеської області, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Тому слідчий суддя досліджує обставини щодо наявності в заяві і доданих до неї документах відомостей про вчинення кримінального правопорушення, підсудного Вищому антикорупційному суду, тобто вчинене саме спеціальним суб`єктом – суддями, а також щодо наявності підстав та дотримання порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно відомостей про такий злочин.
3.7.У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення … зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. За змістом цієї норми бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. 
3.8.Разом з тим, на підставі ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, у відповідності до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. 
3.9.Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.
3.10.Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. При чому відомостями, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, є ознаки кримінального правопорушення та ознаки складу такого правопорушення. Для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.
3.11.За таких обставин, бездіяльність в сенсі Кримінального процесуального кодексу України може мати місце лише у разі: 
-        надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений відповідними повноваженнями вносити дані до ЄРДР; 
-        наявність в заяві інформації, яка свідчить про вчинення кримінального правопорушення;
-        невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин. 
3.12.Як зазначає скаржник, він 21.11.2020 надіслав н електронну скриньку НАБУ заяву про вчинене кримінальне правопорушення. До скарги заявником доданий лист НАБУ від 25.11.2020 вих. № 11-192/40855, в якому повідомляються результати розгляду заяви ОСОБА_3 від 21.11.2020. В листі зазначено, що зі змісту повідомлення не вбачається обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України. 
3.13.Проаналізувавши зміст заяви про злочин від 21.11.2020, слідчим суддею встановлено, що вона зводиться до незгоди з прийнятими суддями Овідіопольського районного суду Одеської області. Так, заявник зазначає про те, що у цивільних справах судді Овідіопольського районного суду ОСОБА_4 і ОСОБА_5 всіляко сприяли ОСОБА_6 завершити рейдерську схему заволодіння земельною ділянкою, а саме судді намагались розглянути цивільні справи про скасування права власності заявника без залучення його до справи як сторону, що виражалось в направленні ухвал та повісток по справі не на поштову адресу ОСОБА_3 та накладенні арешту на його земельну ділянку. 
3.14.За таких умов зі змісту заяви ОСОБА_3 слідує, що він розцінює як злочин можливі процесуальні порушення при розгляді справ суддями Овідіопольського районного суду Одеської області та відповідно фактичне не погодження з прийнятими судовими рішеннями. Тобто доводи скаржника про вчинення можливого кримінального правопорушення ґрунтуються на суб`єктивній оцінці заявником та незадоволенні ним ухваленими судовими рішеннями. Разом з цим зі змісту заяви неможливо встановити, яким чином судді вчинили привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні (ст. 191 КК України).
3.15.Не оцінюючи обґрунтованість заяви ОСОБА_3 , з якою він звернувся до НАБУ, на предмет наявності складу кримінального правопорушення, слідчий суддя встановила, що в ній очевидно відсутні відомості, що свідчать або можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, що підслідне Національному антикорупційному бюро та/або підсудне Вищому антикорупційному суду. Отже така заява не зумовлює обов`язок уповноваженої особи НАБУ внести викладені в ній відомості до ЄРДР. 
4.Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Відсутність у заяві від 21.11.2020 та матеріалах скарги відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зумовлює відмову у її задоволенні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 26, 214, 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

1.У задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
2.Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1