ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/20475/18 Головуючий у І інстанції Ус О.В.
Номер провадження 22-ц/819/1407/20         Доповідач Семиженко Г.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Семиженка Г.В.,
суддів: Вейтас І.В.,
Радченка С.В., 
секретар Давиденко І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу адвоката Шевченка Антона Сергійовича від імені ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області, постановлену 31 липня 2020 року під головуванням судді Ус О.В., за заявою адвоката Петрової Олени Олександрівни від імені ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради, про визнання стягнення на предмет іпотеки недійсним,
ВСТАНОВИВ:
у жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в уточнених 17 липня 2020 року вимогах якого просив:
-припинити право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 ;
-скасувати рішення державного реєстратора Херсонської міської ради Остапенка С.М., індексний номер 35797467 від 21 червня 2017 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;
-скасувати запис № 21035834, вчинений 19 червня 2017 року державним реєстратором Херсонської міської ради Остапенком С.М. про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 
24 липня 2020 року адвокат Петрова О.О. від імені ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви зазначила, що у даний час ОСОБА_1 на підставі рішення державного реєстратора Херсонської міської ради Остапенка С.М. № 35797467 від 21 червня 2017 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 виступає власником вказаної квартири, він вжив заходи щодо зняття ОСОБА_2 із обліку за місцем проживання у спірній квартирі, має можливість здійснити її відчуження, що унеможливить виконання рішення у разі задоволення позову.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2020 року заяву адвоката Петрової О.О. від імені ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, постановлено:
-накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , належної на праві власності ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі на ухвалу адвокат Шевченко А.С. від імені ОСОБА_1 з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування скарги покликався на те, що адвокат Петрова О.О. на підтвердження своїх повноважень представляти ОСОБА_2 у даній справі надала копію договору про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, ордер, при цьому договір про надання правової допомоги у справі від 27 травня 2020 року укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Саміт» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є директором вказаної фірми та одним із його засновників, ордер № 431341 від 28 травня 2020 року виданий адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність на підставі вказаного договору про надання правової допомоги від 27 травня 2020 року, проте законом встановлено вичерпний перелік форм здійснення адвокатської діяльності, до яких не відноситься організаційно-правова форма здійснення господарської діяльності у виді товариства з обмеженою відповідальністю, тому виданий адвокатом Петровою О.О. договір про надання юридичних послуг, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Саміт» та іменований як договір про надання правової допомоги не є договором про надання допомоги у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ордер на надання правової допомоги видається адвокатом у випадках і порядку, встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України, тобто виключно на підставі договору про надання правової допомоги, укладеного між клієнтом та адвокатом (бюро/об`єднанням), а не з будь-якою іншою особою, безпідставно виданий адвокатом Петровою О.О. ордер № 431341 від 28 травня 2020 року є недійсним, у зв`язку з чим підлягали застосуванню судом положення ч. 1 ст. 62 ЦПК України, через відсутність належних доказів представництва фізичної особи у судовому процесі заява про забезпечення позову мала бути повернута без розгляду як подана неповноважною особою.
Крім того заява про забезпечення позову не містила пропозиції щодо зустрічного забезпечення, вона обґрунтована єдиним аргументом – можливістю подальшого відчуження квартири, що не є достатньою підставою для її задоволення, ухвала не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, накладення арешту на спірну квартиру унеможливлює не тільки її відчуження, але і інші повноваження власника, зокрема передачу її в оренду.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи адвокат Шевченко А.С. наполягав на задоволенні скарги, адвокат Петрова О.О. щодо її вимог заперечувала.
Заслухавши доповідача, перевіривши ухвалу суду на предмет її відповідності нормам процесуального права колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, яке допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, останньою приведеною нормою процесуального права серед інших передбачено такий захід забезпечення, як накладення арешту на спірне майно.
Ст. 154 ЦПК України передбачено порядок застосування зустрічного забезпечення, за її положеннями суд може вимагати зустрічного від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, проте суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у випадках, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, у розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у разі відмови у позові.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про поновлення права власності на нерухоме майно з підстави, що належна йому та передана в іпотеку квартира АДРЕСА_1 в порушення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на підставі іпотечного договору № 349 від 23 січня 2006 року була перереєстрована за відповідачем.
Таким чином, оскільки у позові з підстав неправомірного позбавлення права власності постановлено питання про його поновлення, обраний судом захід забезпечення позову є співмірними із вимогами позову, ймовірна передача об`єкту нерухомості в оренду, на що міститься посилання у апеляційній скарзі, може ускладнити виконання рішення суду у справі, за загальним правилом застосування зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду, матеріали справи не містять доказів наявності обставин, за яких зустрічне забезпечення має бути застосоване в обов`язковому порядку.
За ст. ст. 60, 62 ЦПК України представником у суді може бути адвокат, повноваження якого підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно ст. 26 останнього Закону документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути договір про надання правової допомоги , ордер.
Стосовно повноважень адвоката Петрової О.О. колегія суддів виходить з того, що до матеріалів справи надано чинний договір про надання правової допомоги від 27 травня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Саміт» в особі директора Петрової О.О., та ОСОБА_2 , крім вказаного договору цього ж дня адвокатом Петровою О.О. з ОСОБА_2 було укладено окремий договір про надання правової допомоги, на підставі якого цим адвокатом як особою, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально, було видано вказаний у апеляційній скарзі ордер від 28 травня 2020 року.
За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції у відповідності до вимог процесуальних норм при забезпеченні позову було обрано співмірний із його вимогами захід забезпечення, який є тимчасовим, доводи апеляційної скарги такого висновку не спростовують, передбачені законом підстави для її задоволення відсутні, скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Шевченка Антона Сергійовича від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня прийняття, її повний текст буде складено 09 жовтня 2020 року і з цього дня протягом тридцяти днів на постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко
Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Вейтас
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ С.В. Радченко