П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

____________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7485/20	
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д..
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
за участю секретаря судового засідання – Тутової Л.С.
представника апелянта ОСОБА_1 – Бейгельзімера М.Г. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_2 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні трудової пенсії за рішенням від 18.02.2020 року №15525000646464;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_2 пенсію у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, які були додані до заяви 14.02.2020 року №1473, з 09.02.2010 року.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначала, що вона через свого представника 14.02.2020 р. звернулася до відповідача із заявою №1473 про призначення трудової пенсії за віком, до якої були додані: нотаріально завірена копія трудової книжки, паспорт.
11.06.2020 року представник позивача отримав лист пенсійного органу від 04.06.2020 р. №1500-0217-8/33704, до якого було додане рішення про відмову в призначенні пенсії від 18.02.2020 р. №15525000646464. Відмова у призначені пенсії за віком аргументована посиланням на п. 2.22 та п. 2.1. розділу 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р №22-1.
Позивач посилалась на те, що на день подання заяви про призначення їй пенсії, вона досягла 60 років і мала стаж роботи 17,5 років. За статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років, а тому вона має право на призначення пенсії у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що були додані до заяви про призначення трудової пенсії за віком від 14.02.2020 р. №1473.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначив про безпідставне відхилення, наданих до суду першої інстанції, копії паспорту разом із належно засвідченим перекладом.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось, але подало заяву про апеляційний розгляд справи за відсутності представника.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає в Німеччині, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_1 , виданого 10.03.2011 року, та копією німецького посвідчення особи, виданого 09.10.2015 року за № НОМЕР_2 (а.с. 8, 60-61).
Відповідно до матеріалів справи, представник позивача Бейгельзімер Марк Гдальєвич, в інтересах ОСОБА_2 , 14.02.2020 року подав до Приморського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви були додані  копія трудової книжки ОСОБА_2 , копія паспорту представника позивача НОМЕР_3 , копія довіреності ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 , що підтверджується копією заяви № 1473 про призначення пенсії та розпискою-повідомленням, що надані до суду як позивачем, так і відповідачем (а.с. 5, 36, 37).
18 лютого 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийняте рішення №155250006464 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 . У рішенні.
Так, в рішенні про відмову в призначені пенсії, зокрема, вказано, що розглянувши заяву №1473 від 14.02.2020 р. щодо призначення пенсії за віком та надані документи (паспорт довіреної особи гр. ОСОБА_3 ; довіреність від 22.06.2019 р.; документи німецькою мовою на 2 арк., надрукована копія трудової книжки, завірена нотаріусом 22.04.1992 р.) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає в Німеччині (місце реєстрації - Німеччина), у відповідності до статті 26 та п.5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в призначенні пенсії відмовлено. 
У відповідності до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. 
Право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно. 
У відповідності до п.1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України за місцем проживання (реєстрації). 
Пунктом 2.22 Порядку зазначено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування, іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання. Крім того, до документів, виданих іноземною мовою, необхідно надати переклад на українську мову, посвідчений нотаріально. 
Згідно з п.2.1 розділу ІІ вищевказаного Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637; довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (за бажанням); документи про місце проживання (реєстрації) особи. 
У рішенні зазначено, що для вирішення питання щодо призначення пенсії за віком рекомендовано звернутись до Приморського відділу обслуговування громадян, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 60, та надати документ, що підтверджує громадянство України та постійне місце проживання на території України, та інші необхідні документи до 13.05.2020 р. У разі надання необхідних документів до 13.05.2020 р. ОСОБА_2 буде призначено пенсію з дати виникнення права. Якщо документи буде надано пізніше 13.05.2020 р., пенсію буде призначено з дати повторного звернення (а.с. 10).
Також апеляційний суд встановив, що у розписці-повідомлені про прийняття заяви та документів (а.с.  6-зворот), представнику позивача, особі, яка безпосередньо подавала документи до пенсійного органу від імені позивача,   наведений перелік  документів,  яких недостатньо для призначення пенсії, та вказаний термін їх подання – до 13.05.2020 року. зазначена розписка-повідомлення була отримана представником позивача 14.02.2020 року.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача до пенсійного органу не було надано всіх документів, передбачених пунктами 2.1, 2.22 Порядку №22-1, а саме: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; належним чином засвідчену копію перекладу паспортного документа.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-VI (надалі Закон №1058-VI), право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст.8 Закону №1058-VI, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058-VI, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону №1058-VI, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (надалі Порядок №22-1) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Згідно п.2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу);
3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;
5) документи, які засвідчують особливий статус особи.
Відповідно до п.2.22 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.
Як передбачено п.2.9 Порядку №22-1, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).
Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.
Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Суд першої інстанції правильно встановив, матеріалами справи підтверджено та доводами апеляційної скарги не спростовано те, що  представником позивача Бейгельзімером Марком Гдальєвичем в інтересах ОСОБА_2 до органу Пенсійного фонду 14.02.2020 року була подана заява про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви були додані посвідчена нотаріально копія трудової книжки позивача, копія паспорта ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , довіреність, документи німецькою мовою на двох аркушах, проте паспорт позивачка разом з його перекладом українською мовою, засвідченим в установленому порядку, представник позивача до пенсійного органу не надав, а ні під час подання заяви, а ні  в строк до 13.05.2020 року.
У зв`язку з цим, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про ненадання позивачем належних документів до пенсійного органу, які б посвідчували його особу, оскільки не надавши паспорта позивача разом з його перекладом українською мовою, засвідченим в установленому порядку, представник позивача позбавив Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області можливості встановити особу позивачки.
Окрім іншого, апеляційний суд зазначає, а ні апелянт, а ні його представник під час розгляду справи в суді першої інстанції не зазначили про наявність будь-яких обставин, що унеможливили подачу документів, які посвідчують особу позивача, та не заявляли жодних клопотань про витребування судом доказів у консульського відділу посольства України в Федеративній республіці Німеччина.
Апеляційний суд, як і суд першої інстанції вказує, що документи, які підтверджують особу позивача, представник позивача був зобов`язаний надати або при зверненні з відповідними заявами до відповідача, або у строк до 13.05.2020 року.
При цьому апеляційний суд  зазначає, що суд не є органом, уповноваженим на призначення пенсії, а лише перевіряє відповідність чинному законодавству рішення суб`єкта владних повноважень, яке оскаржується в судовому порядку.
Таким чином, апеляційний суд не приймає доводи скаржника про те, що суд першої інстанції не перевірив доводів позивача, що ним було надано копію паспорта ОСОБА_2 разом з перекладом на українську мову до суду першої інстанції, оскільки зазначені документи не були надані при зверненні до пенсійного органу  разом із заявою про призначення пенсій за віком та у строк до 13.05.2020 року.
Таким чином, апеляційний суд  дійшов висновку, що апелянт не вчинив в повному обсязі належних дій, спрямованих на реалізацію свого права щодо отримання пенсійного забезпечення, та не навів обставин, за наявності яких він був позбавлений можливості вчинити  такі дії, як подання до пенсійного органу засвідченого належним чином перекладу паспортного документа, який викладений німецькою мовою, та копія якого була надана лише до суду першої інстанції.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії з наданням відповідних підтверджуючих документів.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували наведені висновки суду першої інстанції.
У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2-12, 72-77, 242, 257, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2  -  залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 420/7485/20 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 28.12.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.