ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 р.	Справа № 520/1253/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання  Медяник А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2020, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.03.2020о справі № 520/1253/19
за позовом ОСОБА_1      
до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 
про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
          У лютому 2020 року ОСОБА_1 ( далі – ОСОБА_1 , заявник) звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 та ухвалити рішення за нововиявленими обставинами.
          Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_2 по перегляд справи за нововиявленими обставинами судового рішення по справі № 520/1253/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ( далі – Секретаріат, відповідач) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено. 
          Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 по справі №520/1253/19 залишено без змін
          Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення.
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначив, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду судового рішення на підставі ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства ( далі – КАС України), оскільки відповідно до нововиявлених обставин  відповідальні особи Секретаріату повністю ( з 09:00 по 13:00) або частково були відсутні на особистому прийомі громадян від 04.02.2019. Так, 20.08.2019 представником Уповноваженого ВР з прав людини у східних областях Красноперовим С.Г. (  далі – представник Уповноваженого у східних областях Красноперов С.Г., Красноперов С.Г.) надано відповідь № 20/80-002 на звернення від 31.05.2020, в якій зазначено, що у судовому засіданні від 04.02.2019 по справі № 619/152/19, яке призначене на 11:00 год у Дергачівському районному суді Харківської обл., був присутній начальник відділу регіонального представництва Секретаріату Кузьменко С.Л. Також головою Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 у відповіді від 24.01.2020 №619/152/167в/20 повідомлено, що ОСОБА_4 у судовому засіданні від 04.02.2019 по справі №619/152/19  участі не приймав. 
           03.04.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду витребувано з Харківського окружного адміністративного суду справу № 520/1253/19. 
           30.04.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду призначено до розгляду клопотання ОСОБА_1  про звільнення від сплати судового збору. 
           12.05.2020 клопотання задоволено та звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору. 
           14.05.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження по справі № 520/1253/19.
           29.05.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 
           Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
          Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
          Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, заявника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорені сторонами.
           03.01.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою № Н-603/19/20 до Уповноваженого ВР з прав людини щодо адреси офісу представник Уповноваженого у східних областях Красноперов С.Г.
           24.01.2019 представник Уповноваженого у східних областях Красноперов С.Г. листом вих №.24/01-012 повідомив адресу розташування його робочого місця та графік прийому громадян відповідальним особами Секретаріату. 
           07.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Секретаріату, в якому просив визнати неправомірними дії Секретаріату щодо відсутності уповноваженої особи під час прийому громадян  першого понеділка першого тижня лютого 2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати Секретаріат відновити порушені права та прийняти у приймальні години представником Уповноваженого ВРЗПЛ або начальником відділу регіональних представництв Секретаріату  у східних областях. 
           11.03.2019 рішенням Харківського окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено. 
           07.06.2019 постановою Другого апеляційного адміністративного суду вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.  
           20.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
           23.03.2020 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відмовлено у перегляді справи за нововиявленими обставинами. 
          Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 20.02.2020 суд першої інстанції виходив з того, що обставина, на яку посилається заявник, як на нововиявлену, не може свідчити про відсутність представника Уповноваженого у східних областях Красноперова С.Г на особистому прийомі від 04.02.2019, а тому не є нововиявленою в розумінні ст. 361 КАС України, що свідчить про відсутність підстав для перегляду судового рішення. 
          Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає. 
          Відповідно до ч.1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
          Частиною 2 зазначеної норми Закону визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема:
           1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
           2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
           3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду. 
          Приписами частини 4 вказаної статті визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
           1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
           2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
          За наслідком системного аналізу вказаної статті колегія суддів зазначає, що істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував по суті.
          Тобто нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.
          Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи та те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
          Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття судового рішення.
          Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення нових істотних юридичних фактів, що існували на час розгляду справи, у якій ухвалено судове рішення, яке переглядається, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, а не факт/дата ухвалення нового судового рішення.
          Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення. 
          Судовим розглядом встановлено, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із заявою в порядку ст. 361 КАС України слугували отримані заявником відомості щодо присутності ОСОБА_5 на судовому засіданні о 11:00 у Дергачівському районному суді Харківської обл. по справі № 619/152/19 та відсутності на такому судовому засіданні ОСОБА_4 , що на думку заявника, свідчить про повну ( з 09:00 по 13:00) або часткову відсутність відповідальних посадових осіб Секретаріату на особистому прийомі громадян від 04.02.2019.
          Між тим, відповідно до журналу особистого прийому громадян до представника Уповноваженого 04.02.2019 Красноперова С.Г. звернулось дві особи, записи про звернення ОСОБА_1 у вказану дату відсутні. 
          З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції  про те, що уповноваженою особою Секретаріату організовано та здійснено прийом громадян в перший понеділок першого тижня лютого 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .          Посилання апелянта на відповідь голови Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 від 24.01.2020 №619/152/167в/20 як на нововиявлену обставину, що спростовує покладені в основу рішення факти, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки визначені в ній відомості про те, що ОСОБА_4 у судовому засіданні від 04.02.2019 по справі №619/152/19 участі не приймав, жодним чином не спростовує, а лише підтверджує правильність висновків суду першої інстанції про проведення ним особистого прийому громадян 04.02.2019.
          Твердження ОСОБА_1 про те, що відповідальні особи Секретаріату повністю ( з 09:00 по 13:00) або частково були відсутні на особистому прийомі громадян від 04.02.2019, оскільки у судовому засіданні від 04.02.2019 по справі № 619/152/19 о 11:00 год у Дергачівському районному суді Харківської обл., був присутній начальник відділу регіонального представництва Секретаріату Кузьменко С.Л. визнає необґрунтованим та зазначає. 
          Згідно змісту листа представника Уповноваженого в східних областях Красноперова С.Г. №24/01-012 від 24.01.2019 вбачається, що прийом громадян здійснюється представником Уповноваженого, або начальником відділу регіонального представництва в східних областях Департаменту регіональних представництв Секретаріату кожного першого понеділка першого тижня місяця та кожної середи третього тижня з 9:00 до 13:00 години за адресою: площа Конституції, 7, м. Харків, вхід з пер. Соборного (колишній пров. Радянський).
           Суд звертає увагу, що у вказаному листі використаний сурядний сполучник «або», який свідчить про наявність права «вибору» на проведення особистого прийому громадян або у представника Уповноваженого у східних областях, або у начальника відділу регіонального представництва в східних областях Департаменту регіональних представництв Секретаріату та не вказує на обов`язок вказаних посадових осіб проводити такий прийом одночасно. 
          З огляду на викладене та враховуючи проведення особистого прийому 04.02.019 представником Уповноваженого Красноперовим С.Г, колегія суддів визнає правильним висновок суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається заявник не можуть свідчити про не проведення посадовою собою Секретаріату особистого прийому від 04.02.2019, а тому не я нововиявленими в розумінні ст. 361 КАС України, що свідчить про відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. 
          Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає. 
          Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
          Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний  з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6  Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
          Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
          З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відтак, відсутні підстави для його скасування.
          Відповідно до частини 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
          Згідно з приписами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі № 520/1253/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.А. Спаскін    І.С. Чалий   	
Повний текст постанови складено  12.10.2020