УХВАЛА

12 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 823/5411/15
адміністративне провадження № К/9901/29641/20   
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Мацедонської В.Е.
перевірив касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області (далі - УМВС в Черкаській області), Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - ГУ НП в Черкаській області), в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Черкаській області від 06  листопада 2015 року № 312 о/с «По особовому складу» в частині його звільнення із займаної посади у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (через скорочення штатів); поновити на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Золотоніського міського відділу (з обслуговування міста Золотоноша та Золотоніського району) УМВС України в Черкаській області; зобов`язати ГУ НП в Черкаській області вирішити питання щодо його призначення в порядку переведення на рівнозначну або нижчу посаду в Золотоніський відділ поліції ГУ НП в Черкаській області, відповідно до пункту 9 Прикінцевих і Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» та видати відповідний наказ; стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 11126,40 грн.
Справа неодноразово вирішувалася судами.
Постановою Касаційного адміністративного Верховного Суду від 18 квітня 2018 року скасовано попередні рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року в позові відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Черкаській області від 06 листопада 2015 року № 312 о/с «По особовому складу» у частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади. Зобов`язаyj УМВС України в Черкаській області поновити ОСОБА_1 з 06 листопада 2015 року на посаді, яка за функціями, завданнями і повноваженнями є аналогічною посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Золотоніського міського відділу (з обслуговування міста Золотоноша та Золотоніського району) УМВС України в Черкаській області. Стягнутj з УМВС України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 листопада 2015 по 05 жовтня 2020 року включно в розмірі 183012,46 грн. В іншій частині позову відмовлено.
03 листопада 2020 року УМВС в Черкаській області подало касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути і скасувати рішення судe апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" (яка була чинною на час  повторного розгляду справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і заявником такі не зазначено.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні і заявником такі не зазначені, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06  жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    В.Е. Мацедонська