[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
29 жовтня 2020 року                                                                                         м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , його захисника Панасюка В.М., Кухаря С.Я., його захисника Ванжули Я.В., інших учасників дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та його представника - адвоката Капля А.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 серпня 2020 року про притягнення  ОСОБА_4 та ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_4 та ОСОБА_1 визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на кожного з них накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
 
Згідно постанови, 12.05.2020 року приблизно о 20 год. 00 хв., на 26 км а/д Київ - Чоп водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, під час здійснення розвороту не надав переваги в русі автомобілю «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та допустив з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а водій ОСОБА_4 та пасажир автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримали легкі тілесні ушкодження. 
Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4. ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
Крім цього, 12.05.2020 року приблизно о 20 год. 00 хв., на 26 км а/д Київ - Чоп водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 , в залежності від дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля і безпечно керувати ним та під час виникнення небезпеки для руху у вигляді автомобіля  «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , який частково змістився на смугу руху водія ОСОБА_1 , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не впорався з керуванням, виїхав на металевий відбійник та допустив зіткнення з автомобілями «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 та «Форд Транзіт» д.н.з.  НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_6 , які стояли у зустрічному напрямку в зоні для розвороту вздовж вказаного металевого відбійника, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.12.1, 12.3 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.08.2020 року, призначити у даній справі судову автотехнічну експертизу з метою повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин даної дорожньо-транспортної пригоди та за результатами проведення експертизи прийняти апеляційним судом нову постанову. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та положень п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року, оскільки суддя розглянув справу без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин за яких відбулась дана дорожньо-транспортна пригода, не взяв до уваги і не дослідив в достатній мірі складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, протокол огляду місця пригоди та схему ДТП, пояснення водіїв  ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , невірно оцінив наявні в матеріалах справи докази, безпідставно не взяв до уваги наданий висновок експерта №0405 від 27.07.2020 року складений за результатами дослідження обставин і механізму даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про його ( ОСОБА_1 ) винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та наявність причинного зв`язку між його діями і наслідками даної ДТП.
Також апелянт вказує, що диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає певні наслідки як обов`язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення, зокрема пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, а тому апелянт вважає доцільним призначити у даній справі експертизудля з`ясування, як він повинен був діяти у даній дорожній обстановці відповідно до вимог ПДР України та чи мав він технічну можливість уникнути виїзду на металевий відбійник при виникненні небезпеки для руху.
 
10 вересня 2020 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Панасюк В.М. подав до апеляційного суду клопотання, в якому з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної дорожньо-транспортної пригоди просив призначити у справі судову авто-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам КНДІСЕ або КНДЕКЦ МВС України.  
 
На вказане клопотання захисник Ванжула Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_4 , та представник іншого учасника ДТП ОСОБА_3 - адвокат Капля А.С. подали свої заперечення.
 
Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник Панасюк В.М. уточнили вимоги поданої апеляційної скарги та просили скасувати оскаржувану постанову судді від 10.08.2020 року стосовно ОСОБА_1 та закрити щодо нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Панасюка В.М. на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення ОСОБА_4 , його захисника Ванжули Я.В. та представника іншого учасника ДТП ОСОБА_3 - адвоката Капля А.С., які заперечували проти поданої апеляційної скарги, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також пояснення учасника даної ДТП - ОСОБА_2 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з огляду на наступне.
 
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
 
У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа),  відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
При цьому, всупереч тверджень апелянта та його захисника, суддею були повно, всебічно та об`єктивно з`ясовані всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, яким дана належна правова оцінка, а зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП, в якій наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про винуватість водіїв  ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався  ОСОБА_1 та його захисник під час розгляду справи в суді першої інстанції.
 
Як вбачається з матеріалів справи 12.05.2020 року приблизно о 20 год. 00 хв. на 26 км а/д Київ - Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю декількох автомобілів, а саме: «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 ; «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія  ОСОБА_1 ; «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 ; «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 та «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_6 .
За наслідками даної ДТП працівниками поліції стосовно водіїв Кухаря С.Я. та Закревського П.В. складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.
 
За результатами розгляду вказаних протоколів про адміністративне правопорушення стосовно водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які разом іншими матеріалами надійшли до суду першої інстанції з Києво-Святошинсткого ВП ГУНП у Київській області Києві, суддя дійшов висновку про доведеність вини водія автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 ,  ОСОБА_4 та водія «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні ними вимог правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
 
Під час розгляду даної справи судом встановлено, що причиною зіткнення автомобілів «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 і «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 та його наслідків було грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.10.1 та п.10.4 ПДР України, який під час виконання розвороту не надав переваги в русі автомобілю «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку.
Причиною зіткнення автомобілів «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 , «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_4 і «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_5 та наслідків, що настали було грубе порушення пунктів 12.1 та 12.3 ПДР України водієм ОСОБА_1 , який під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним та при виникненні небезпеки для руху у вигляді автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , яку водій ОСОБА_1 об`єктивно спроможний виявити, не вжив негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не впорався з керуванням, в результаті чого виїхав на металевий відбійник та допустив зіткнення з іншими транспортними засобами.
 
Під час апеляційного розгляду справи 21.09.2020 року ОСОБА_1 та його захисник Панасюк В.М. підтримали доводи поданої апеляційної скарги, при цьому ОСОБА_1 пояснив, що 12.05.2020 року о 20 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по автодорозі Київ-Чоп в напрямку м. Києва у крайній лівій смузі зі швидкістю приблизно 108-109 км/год. Наближаючись до місця розвороту зустрічного транспорту, розташованого на 26 км а/д Київ-Чоп, приблизно за 60 метрів побачив як автомобіль із зустрічної смуги «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 почав здійснювати маневр розвороту, у зв`язку з чим він почав пригальмовувати. Попереду, на відстані приблизно 30 метрів, в попутному напрямку праворуч від нього між двома смугами руху рухався автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який помітивши небезпеку у вигляді автомобіля «Шкода» почав екстрено гальмувати, однак не зміг уникнути зіткнення. Внаслідок цього зіткнення автомобіль «Хюндай»відкинуло на його смугу руху, після чого він одразу застосував екстрене гальмування та намагаючись уникнути з ним зіткнення та змістився ліворуч, де здійснив наїзд на металевий відбійник, зачепивши по дотичній автомобілі «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_4 та «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_5 , що стояли в зустрічному напрямку на розворот.
Також вказав, що з моменту виявлення небезпеки у виді автомобіля «Хюндай», який частково виїхав на його смугу руху приблизно за 30 метрів перед його автомобілем, він не мав можливості уникнути зіткнення, окрім як виїхати ліворуч на відбійник.
 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Панасюк В.М. в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_4 , останній не надав переваги в русі як автомобілю «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , так і автомобілю «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . 
На переконання захисника, дії ОСОБА_1  не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, однак суд не дослідив цих обставин і не з`ясував, чи мав водій ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації технічну можливість уникнути зіткнення з моменту виникнення небезпеки.   
 
ОСОБА_4 та його захисник Ванжула Я.В. під час апеляційного розгляду 21.09.2020 року заперечували проти поданої апеляційної скарги та просили залишити рішення суду першої інстанції без зміни.
При цьому, ОСОБА_4 не заперечуючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтримав свої пояснення щодо обставин і механізму даної дорожньо-транспортної пригоди, які були встановлені під час розгляду даної справи в суді першої інстанції та викладені в оскаржуваній постанові.   
 
Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 , його захисник Ванжула Я.В., а також представник іншого учасника ДТП ОСОБА_3 - адвокат Капля А.С. категорично заперечували проти призначення у справі автотехнічної експертизи, оскільки матеріали даної справи містять достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, а призначення експертизи призведе лише до затягування розгляду справи.
 
Також, під час апеляційного розгляду справи 29.10.2020 року був допитаний інший учасник даної ДТП- водій  ОСОБА_2 , який пояснив, що 12.05.2020 року о 20 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по автодорозі Київ-Чоп в напрямку м. Києва у крайній лівій смузі. На 26 км автодороги в місці призначеному для розвороту зустрічного транспорту побачив автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого несподівано (на відстані приблизно 20 метрів) почав здійснювати розворот перетинаючи його траєкторію руху, у зв`язку з чим він застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення з вказаним автомобілем не виявилось можливим.
На запитання захисника Панасюка В.М., ОСОБА_2 пояснив, що перед зіткненням він не змінював напрямку руху і його автомобіль під час руху повністю знаходився в межах крайньої лівої смуги, а твердження водія ОСОБА_1 про те, що його ( ОСОБА_2 ) автомобіль рухався між двома смугами руху не відповідає дійсності.
 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у порушенні ним вимог п.п. 10.1, п.10.4 ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильним, підтверджується наявними в матеріалах справі доказами і ніким з учасників даного провадження не оспорюється, а тому висновки суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряються.
 
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 12.1 та 12.3 ПДР України, що призвело до зіткнення і пошкодження транспортних засобів та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим відповідає фактичним обставинам справи та об`єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №431723 від 15.05.2020 року складеним стосовно ОСОБА_1 за порушення ним п.п. 12.1, 12.3 ПДР України (а.с. 2), згідно якого водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля і безпечно керувати ним та при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з металевим відбійником і в подальшому зіткнувся з автомобілями «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_4 та «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_5 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів(а.с. 1); протоколом огляду місця ДТП від 12.05.2020 року (а.с. 5-7) та даними відображеними на схемі пригоди від 12.05.2020 року (а.с. 8) щодо напрямку руху транспортних засобів, локалізації і характеру механічних пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП та взаємного розташування автомобілів на проїзній частині одразу після зіткнення, а також письмовими поясненнями учасників даної пригоди щодо обставин за яких відбулось зіткнення транспортних засобів та механізму виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 9-15).
 
Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи, яким дана відповідна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що сукупність наявних в матеріалах справи доказів з достатньою повнотою підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.
 
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність за даною нормою настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто за змістом вказаної норми, обов`язковою ознакою для встановлення в діях водія транспортного засобу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є наявність причинного зв`язку між діями особи, а саме порушення нею правил дорожнього рухута наслідків у виді пошкодження транспортних засобів.
 
За приписами п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
 
Згідно положень ПДР України безпечна швидкість - це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; 
дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, зокрема пора року, період доби, атмосферні явища, видимість у напрямку руху, освітленість дороги, інтенсивність дорожнього руху, які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; 
небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.
 
Пунктом 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки, рухаючись у крайній лівій смузі зі швидкістю до 110 км/год, тобто в межах дозволеної швидкості, помітив як автомобіль із зустрічної смуги «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 несподівано почав виконувати розворот, у зв`язку з чим автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухавсяправоруч від нього між двома смугами руху на відстані приблизно 30 метрів, почав екстрено гальмувати та внаслідок зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , відкинуло на його смугу руху перед його автомобілем, а тому він не мав технічної можливості уникнути зіткнення, окрім як виїхати ліворуч на відбійник, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки такий механізм виникнення даної ДТП не ґрунтується на матеріалах справи та спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі і первинними поясненнями самого ОСОБА_1 (а.с. 10). Згідно письмових пояснень учасників даної пригоди водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 9, 11, 14, 15) безпосередньо перед зіткненням з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 рухався у крайній лівій смузі, що останній також підтвердив під час апеляційного розгляду справи.
 
За таких обставин, моментом виникнення небезпеки для руху водію «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 стало екстрене гальмування автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду ОСОБА_1 по тій же смузі, у зв`язку з виїздом на зустрічну смугу автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснюючи маневр розвороту не надав переваги в русі автомобілю «Хюндай» під керуванням ОСОБА_2 .   
 
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, в тому числі ті, на які посилався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, апеляційний суд вважає, що під час розгляду даної справи суддею належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи, які з достатньою повнотою підтверджують факт порушення водієм  ОСОБА_1 п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, який не вибрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, при якій він мав би змогу контролювати рух керованого ним транспортного засобу та при виникненні небезпеки для руху у вигляді автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухаючись попереду по тій же смузі, почав екстрено гальмувати, що водій ОСОБА_1 об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не впорався з керуванням та виїхав на металевий відбійник, зіткнувшись з автомобілями «Ренж Ровер» д.н.з. НОМЕР_4 і «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_5 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.
 
При цьому суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги Висновок експерта №0405 від 27.07.2020 року щодо обставин та механізму даної дорожньо-транспортної пригоди складений за заявою захисника      ОСОБА_1 - адвоката Панасюка В.М., з підстав викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.  
 
Посилання апелянтів на ту обставину, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , який в порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, під час розвороту не надав переваги в русі як автомобілю «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , так і автомобілю «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 , що рухались у зустрічному напрямку, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки це не звільняло ОСОБА_1 , як водія джерела підвищеної небезпеки, від обов`язку забезпечення безпеки дорожнього руху, який під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен врахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати нимта в разі виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.
 
З урахуванням сукупності наявних в матеріалах справи доказів на основі яких ґрунтуються висновки суду першої інстанції, які зроблені на підставі  повного, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин даної дорожньо-транспортної пригоди та які беззаперечно свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 та його захисника про призначення судової автотехнічної експертизи, оскільки у клопотанні не наведено переконливих доводів та належного обґрунтування доцільності призначення експертизи. 
 
За наведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення та пошкодження транспортних засобів, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.        
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без зміни. 
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
                   Суддя 
Київського апеляційного суду                                                               І.М. Сілкова   

 

Справа: №369/7422/20; Категорія: ст. 124 КУпАП
Провадження: №33/824/3604/2020
Головуючий у І інстанції - Хрипун С.В.  
Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.