ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № П/811/2257/17
адміністративне провадження № К/9901/64063/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Смоковича М.І.,  Уханенка С.А., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні, як суд касаційної інстанції адміністративну справу № П/811/2257/17
за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування рішення про накладення дисциплінарного стягнення,
за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018  року, прийняте у складі головуючого судді Добрянської Я.І.,
та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Сафронова С.В., суддів Чепурнов Д.В.,  Мельник В.В.

І. Суть спору
1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач), в якому просив:
1.1 скасувати наказ відповідача від 09 листопада 2017 року №208-дс про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .
2. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідно до розпорядження ДФС України від 12 вересня 2017 року № 131-р на підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС від 19 серпня 2017 року № 1255/99-99-06/ДК, керуючись статтею 71 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стосовно неї призначено службове розслідування.
2.1. Підставою накладення дисциплінарного стягнення стосовно позивача слугували висновок службового розслідування від 11 жовтня 2017 року №1508/99-99-06/ДК, пояснення позивача від 20 жовтня 2017 року №1216/8/13-23 подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС від 03 листопада 2017 року №1630/99-99-06/ДК.
2.2. Позивач вказує, що, на думку відповідача, нею порушено вимоги пункту 11 Положення про Кропивницьку ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, затвердженого наказом ДФС України від 27 березня 2017 року № 202 «Про затвердження у новій редакції положень про податкові територіальні органи ДФС», наказу ДФС України від 28 липня 2015 року № 543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ» неналежним чином організовано роботу щодо оперативного виявлення фактів маніпулювання податковою звітністю ризиковими платниками податків, що призвело до реєстрації податкових накладних покупцям товарів відмінних від фактично придбаних у постачальників, що свідчить про порушення норм податкового законодавства внаслідок неправомірного визначення ПДВ по взаємовідносинах з контрагентами.
3. Відповідач проти задоволення позову заперечував та зазначив, що за висновками службового розслідування в діях позивача виявлено певні порушення та недоліки в організації роботи в підпорядкованих структурних підрозділах частині оперативного виявлення фактів маніпулювання податковою звітністю ризиковими платниками податків.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
4. Наказом ДФС України від 31 серпня 2015 року №2737-о позивача було призначено на посаду першого заступника начальника Кіровоградської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області.
5. Наказом Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 11 листопада 2016 року №406-о на позивача покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області.
6. Наказом Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 24 лютого 2017   року №61-о на позивача покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області.
7. Наказом Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 24 жовтня 2016   року № 293-в позивачу надано щорічну основну відпустку з 25 жовтня по 08   листопада 2016 року.
8. На підставі розпорядження відповідача від 12 вересня 2017 року №131-р призначено службове розслідування відносно посадових осіб ДФС, в тому числі і позивача.
9. Результати службового розслідування, в тому числі і відносно позивача оформлені Висновком службового розслідування від 11 жовтня 2017 року №1508/99-99-06/ДК (далі - Висновок службового розслідування).
9.1. Висновком службового розслідування установлено, що в ході службового розслідування встановлено факти вжиття начальником Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області та першим заступником начальника Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_1 , певних заходів спрямованих на упередження маніпулювання та розповсюдження схемного кредиту ТОВ «Крос Опт», зокрема узагальнення податкової інформації, складеної до моменту надходження доведених схем руху ПДВ по ризикових СГ та інших.
9.2. Разом із тим за результатами службового розслідування встановлено певні порушення та недоліки в організації роботи начальником Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області та першим заступником Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_1 підпорядкованих структурних підрозділів ОДПІ в частині посилення контролю по оперативному виявленню фактів маніпулювання податковою звітністю ризиковими платниками податків, що призвело до реєстрації ТОВ «Крос Опт» податкових накладних покупцями товарів відмінних від фактичного придбання у постачальників, що свідчить про порушення норм податкового законодавства внаслідок неправомірного визначення ПДВ по взаємовідносинах з контрагентами.
10. В межах проведення службового розслідування позивачем надано пояснення від 20 жовтня 2017 року на імя в.о. голови ДФС України та голови Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС.
11. 09 листопада 2017 року ДФС України прийнято наказ №208-дс яким, на підставі статей 64-69 Закону України «Про державну службу» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання службових обов`язків.
11.1. Вказаним наказом констатовано, що позивачем в порушення вимоги пункту 11 Положення про Кропивницьку ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, затвердженого наказом ДФС України від 27 березня 2017 року № 202 «Про затвердження у новій редакції положень про податкові територіальні органи ДФС», наказу ДФС України від 28 липня 2015 року № 543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ» неналежним чином організовано роботу щодо оперативного виявлення фактів маніпулювання податковою звітністю ризиковими платниками податків, що призвело до реєстрації податкових накладних покупцям товарів відмінних від фактично придбаних у постачальників, що свідчить про порушення норм податкового законодавства внаслідок неправомірного визначення ПДВ по взаємовідносинах з контрагентами.
11.2. Вищевказаний наказ видано на підставі: Висновку службового розслідування; пояснень ОСОБА_1 від 20 жовтня 2017 року, на яку наказами Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 11 листопада 2016 року № 406-о та від 24 лютого 2017 року №61-о було покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Кіровоградської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області; а також подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС від 03 листопада 2017 року, якими на думку відповідача підтверджено порушення та недоліки в організації роботи позивачкою підпорядкованих структурних підрозділів в частині оперативного виявлення фактів маніпулювання податковою звітністю ризиковими платниками податків, що призвело до реєстрації ТОВ "Крос Опт" податкових накладних покупцям товарів відмінних від фактично придбаних у постачальників, що свідчить про порушення норм податкового законодавства внаслідок неправомірного визначення ПДВ по взаємовідносинам з контрагентами.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
12. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018   року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року, позов задоволено:
12.1 визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення від   09   листопада 2017 року №208-дс;
12.2 стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.
13. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у вигляді догани на підставі статей 64-69 Закону України «Про державну службу» шляхом прийняття оспорюваного наказу від 09 листопада 2017 року №208-дс, оскільки виконуючи обов`язки начальника Кропивницької ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області, ОСОБА_1 у відповідності до покладених на неї службових обов`язків здійснювала керівництво у відповідності і з дотриманням норм чинного законодавства та забезпечувала вжиття усіх передбачених законом заходів задля комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ, протилежного відповідачем доведено не було.
13.1. Додатково суд апеляційної інстанції зазначив, що дисциплінарне стягнення було застосовано до позивачки без встановлення конкретної вини державного службовця, без посилання на конкретні норми чинного законодавча, які б достовірно та беззаперечно підтверджували неналежне виконання позивачкою своїх посадових обов`язків. При цьому, відповідачем не було враховано низку обставин, на які звертала увагу позивачка, що не може вказувати на об`єктивний та повний розгляд дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 . 

IV. Касаційне оскарження   
14. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ДФС України подано до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано 17 жовтня 2018 року.
15. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині задоволення позову та прийняти нову постанову якою у задоволенні позову відмовити.
16. На обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що суди попередніх інстанцій помилково, на думку відповідача, зазначили, що Положенням про Кіровоградську ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, затвердженого наказом ДФС України від 18 квітня 2016 року № 332 не встановлено конкретних обов`язків позивача, як керівника територіального органу, оскільки відповідно до підпункту 1 пункту 11 вказаного Положення начальник Кіровоградської ОДПІ очолює та здійснює керівництво ОДПІ, несе персональну відповідальність за організацію та результати її діяльності.
16.1. Також при розгляді цієї справи суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили, на думку заявника касаційної скарги, пункт 2.1.2 Рекомендованого порядку взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з ПДВ, затвердженого наказом ДФС від 28 липня 2015 року № 543 "Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ", яким визначено, що для комплексного відпрацювання суб`єктів господарювання з податковими ризиками керівник територіального органу ДФС, на обліку якого перебувають такі суб`єкти господарювання, за результатами щоденного моніторингу інформації, визначає осіб, відповідальних за відпрацювання, організовує проведення необхідних заходів у порядку та терміни, визначені відповідними нормативними актами.
16.2. Додатково заявник касаційної скарги зауважує, що в ході розгляду матеріалів дисциплінарної справи позивача та висновку службового розслідування, Дисциплінарною комісією ДФС встановлено певні порушення та недоліки в організації роботи першим заступником начальника Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області у частині оперативного виявлення фактів маніпулювання податковою звітністю ризиковими платниками податків, що призвело до реєстрації податкових накладних покупцями товарів відмінних від фактичного придбаних у постачальників, що свідчить про порушення норм податкового законодавства внаслідок неправомірного визначення ПДВ по взаємовідносинах з контрагентами, а отже оскаржуваний наказ прийнятий обґрунтовано та законно.
17. 24 жовтня 2018 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: головуючого судді Бевзенка В.М., суддів Данилевич Н.А., Шарапи В.М. відкрито касаційне провадження та витребувано із Кіровоградського окружного адміністративного суду справу № П/811/2257/17.
18. 08 листопада 2018 року надійшов відзив позивача на касаційну скаргу відповідача, в якій позивач спростовуючи доводи касаційної скарги просить залишити її без задоволення, а рішення суддів попередніх інстанцій без змін. 
19. 12 листопада 2018 року справа № П/811/2257/17 надійшла до Верховного Суду.
20. 07 травня 2020 року на підставі розпоряджень заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від   07   травня 2020 року № 752/0/78-20 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
21. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову Н.В., суддів -Смоковича М.І., Уханенка С.А.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
22. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
23. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX).   
24. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 460-IX касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.   
25. Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі - в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 460-IX; далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.   
25.1. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
26. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
27. Відповідно до частини першої статті 64 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (тут і далі в редакції на момент виникнення правовідносин, далі - Закон 889-VIII) за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
28. Згідно зі статтею 65 Закону 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
28.1. Одним з видів дисциплінарних проступків є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
29. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 66 Закону 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення як догана.
30. Згідно з частиною першою статті 67 Закону 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
31. Частинами першою, другою, третьою та дев`ятою статті 71 Закону 889-VIII встановлено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.
31.1. Службове розслідування стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", проводиться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, а стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", - дисциплінарною комісією у державному органі.
31.2. Тривалість службового розслідування не може перевищувати один місяць. За потреби зазначений строк може бути продовжений суб`єктом призначення, але не більш як до двох місяців.
31.3. За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.
31.3.1. Висновок, складений за результатами проведеного службового розслідування центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, передається Комісії.
32. Згідно з частинами першою, шостою та сьомою статті 77 Закону 889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
32.1. Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.
32.2. У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
33. За змістом пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України (у редакції на момент виникнення правовідносин) посадові особи контролюючих органів зобов`язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (пп. 21.1.1); забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функції (пп. 21.1.2); забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень (пп. 21.1.3); не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп. 21.1.4).
34. Згідно з пунктом 21.2 статті 21 Податкового кодексу України за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків посадові особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

VI. Позиція Верховного Суду
35. Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає наступне.
36. Аналізуючи приписи Закону 889-VIII Верховний Суд зауважує, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
37. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказами Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 11 листопада 2016 року №406-о та від 24 лютого 2017 року №61-о на позивача покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області (в подальшому перейменовано Кропивницька ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області).
38. Відповідно до пункту 11 Положення про Кропивницьку ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області, затвердженого наказом ДФС від 27 березня 2017 року №202 начальник ОДПІ очолю та здійснює керівництво діяльністю ОДПІ, несе персональну відповідальність за організацію та результати її діяльності; організовує та забезпечує в ОДПІ виконання Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну, що належить до компетенції ДФС, наказів ДФС та ГУ ДФС, доручень Голови ДФС та начальника ГУ ДФС, їх перших заступників та заступників.
39. Наказом ДФС від 28 липня 2015 року № 543 "Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ" затверджено Рекомендований порядок взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з ПДВ. Встановлено персональну відповідальність керівників та територіальних органів ДФС, де на обліку перебувають платники ПДВ, які за результатами звітного періоду здійснюють ризикові операції, маніпулюють показниками податкової звітності, різко підвищили економічну активність та задіяні у схемах ухилення від оподаткування, за виявлення вигодоформуючих суб`єктів ("податкових ям") та повідомлення про виявлення ймовірної схеми ухилення від оподаткування територіальних органів ДФС, на обліку в яких перебувають вигодотранспортуючі суб`єкти господарювання (транзитери) та вигодонабувачі.
40. Наказом Кіровоградської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 02 вересня 2015 року №1216 "Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ" створено робочу групу з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість, до складу якої увійшов позивач по даній справі, як керівник робочої групи, а за посадою, як перший заступник начальника Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області.
41. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що наказом ДФС України від   09   листопада 2017 року №208-дс на підставі статей 64-69 Закону України «Про державну службу» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання службових обов`язків.
41.1. Зі змісту цього наказу позивач у порушення вимог пункту 11 Положення про Кропивницьку ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, затвердженого наказом ДФС України від 27 березня 2017 року № 202 «Про затвердження у новій редакції положень про податкові територіальні органи ДФС», наказу ДФС України від 28 липня 2015 року № 543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ» неналежним чином організував роботу щодо оперативного виявлення фактів маніпулювання податковою звітністю ризиковими платниками податків, що призвело до реєстрації податкових накладних покупцям товарів відмінних від фактично придбаних у постачальників, що свідчить про порушення норм податкового законодавства внаслідок неправомірного визначення ПДВ по взаємовідносинах з контрагентами.
42. Підставою для видання вказаного наказу слугували: Висновок службового розслідування; пояснення ОСОБА_1 від 20 жовтня 2017 року; подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС від 03 листопада 2017 року.
43. Частинами першою статті 71 Закону 889-VIII встановлено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.
44. Так, за результати службового розслідування, в тому числі і відносно позивача оформлено Висновком службового розслідування. Вказаним Висновком службового розслідування установлено, що факти вжиття начальником Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області та першим заступником начальника Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_1 , певних заходів спрямованих на упередження маніпулювання та розповсюдження схемного кредиту ТОВ «Крос Опт», зокрема узагальнення податкової інформації, складеної до моменту надходження доведених схем руху ПДВ по ризикових СГ та інших.
44.1. Разом із тим за результатами службового розслідування встановлено, певні порушення та недоліки в організації роботи начальником Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області та першим заступником Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_1 підпорядкованих структурних підрозділів ОДПІ в частині посилення контролю по оперативному виявленню фактів маніпулювання податковою звітністю ризиковими платниками податків, що призвело до реєстрації ТОВ «Крос Опт» податкових накладних покупцями товарів відмінних від фактичного придбання у постачальників, що свідчить про порушення норм податкового законодавства внаслідок неправомірного визначення ПДВ по взаємовідносинах з контрагентами.
45. Дослідивши матеріали службового розслідування судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що позивач постійно (за винятком засідання 04 листопада 2016 року - перебування у відпустці (наказ Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 24 жовтня 2016 року № 293-в)) приймала участь у засіданнях робочої з питань відпрацювання підприємств ризикової категорії, що підтверджено відповідними протоколами.
46. Проаналізувавши пояснення позивача від 20 жовтня 2017 року суди дійшли висновку, що позивачем, в рамках правового поля, вживались відповідіні заходи щодо відпрацювання податкових ризиків.
47. Також судами попередніх інстанцій правильно зауважено, що відсутність законодавчо врегульованих засобів впливу на недобросовісних платників податків не може слугувати підставою для звинувачення посадових осіб ДФС у неналежному виконанні посадових обов`язків.
48. В той же час додатком до наказу від 28 липня 2015 року №543 "Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ", неналежне виконання якого ставиться в провину позивачеві, затверджено лише рекомендований порядок взаємодії підрозділів ДФС, тобто не визначено конкретних обов`язків, в тому числі позивача по справі як керівника територіального органу, щодо відпрацювання податкових ризиків.
49. Судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено, що висновок службового розслідування не спростовує факту здійснення позивачем заходів щодо відпрацювання податкових ризиків та фактично не містить чітких доводів в чому саме полягало неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків.
50. Отже наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення та висновок службового розслідування не містять складу дисциплінарного проступку вчиненого позивачем.
51. Таким чином, ураховуючи ненадання відповідачем інших доказів на підтвердження вчинення позивачем дисциплінарного проступку, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що оскаржуваний наказ прийнятий не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
52. Верховний Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
53. Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, Верховний Суд надав відповідь на всі аргументи відповідача, наведені в касаційній скарзі, які мають значення для правильного вирішення справи.
54. Частиною першою статті 350 КАС України ( у редакції до 08 лютого 2020 року) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
55. Ураховуючи вищенаведене, відповідно до частини першої статті 350 КАС України Верховний Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

V. Судові витрати
56. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

2. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018   року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від   19   липня 2018 року у справі № П/811/2257/17 залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Н.В. Шевцова

Судді:                                                                                          М.І. Смокович 

                                                                                          С.А. Уханенко