УХВАЛА

20 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 480/3752/19
адміністративне провадження № К/9901/21722/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Єресько Л.О., Жука А.В., 
перевіривши касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року і ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2020 року у справі №480/3752/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Ладуха В.Б." до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Сумській області про визнання протиправними і скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:
Селянське (фермерське) господарство "Ладуха В.Б." звернулося до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Сумській області про визнання протиправними та скасування постанов.
Сумський окружний адміністративний суду своїм рішенням від 6 грудня 2019 року позов задовольнив:
- скасував постанову Управління Укртрансбезпеки у Сумській області №102574 від 10 червня 2019 року про застосування до СФГ «Ладуха В.Б.» адміністративно- господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн;
- скасував постанову Управління Укртрансбезпеки у Сумській області №102573 від 10 червня 2019 року про застосування до СФГ «Ладуха В.Б.» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.
Не погодившись із таким судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року було повернуто апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року у справі №480/3752/19, оскільки апеляційна скарга підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
17 лютого 2020 року Державна служба України з безпеки на транспорті вдруге подала апеляційну скаргу на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року у справі №480/3752/19.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2020 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року у справі №480/3752/19, у зв`язку з тим, що апелянтом не подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав на підтвердження поважності причин пропуску строку.
6 квітня 2020 року до суду втретє надійшла апеляційна скарга Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року у справі №480/3752/19.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року було вдруге відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року у справі №480/3752/19.

19 червня 2020 року Державною службою України з безпеки на транспорті вчетверте подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 6 липня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

27 серпня 2020 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року і ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2020 року у справі №480/3752/19.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому, відповідно до частини другої статті 332 КАС України, суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав пропуску строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів їх поважності.

На виконання цієї ухвали та в межах встановленого у ній десятиденного строку, скаржник направив до суду таке клопотання.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду була постановлена 6 липня 2020 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 25 серпня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі вказує, що повний текст ухвали суду апеляційної інстанції було надіслано йому поштовим зв`язком 28 липня 2020 року і отримано ним 30 липня 2020 року, на підтвердження чого додає копію конверта апеляційного суду.

Отже, оскільки скаржник подав касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії оскаржуваної ухвали, Верховний Суд визнає поважними наведені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Проте, ознайомившись з доводами касаційної скарги, Верховний Суд вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і частини першої статті 13 КАС України.

Водночас частиною першою статті 328 вказаного Кодексу обумовлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 13 КАС України не допускається касаційне оскарження судового рішення першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року не було предметом апеляційного перегляду, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження в цій частині.
Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині оскарження ухвали суду апеляційної інстанції від 6 липня 2020 року, Верховний Суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що відповідач неодноразово звертався до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року у справі №480/3752/19.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження від 6 липня 2020 року, Другий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що Державна служба України з безпеки на транспорті оскаржує одне й те саме рішення суду першої інстанції у цій справі вже четвертий раз, а тому, виходячи з положень пункту 3 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення статті 299 КАС України, правильне його застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 1 частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись статтями 3, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Визнати поважними підстави пропуску строку Державною службою України з безпеки на транспорті на касаційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року і ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2020 року у справі №480/3752/19 і поновити його.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року і ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2020 року у справі №480/3752/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Ладуха В.Б." до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Сумській області про визнання протиправними та скасування постанов.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.
...........................
...........................
...........................
Н.М. Мартинюк
Л.О. Єресько
А.В. Жук, 
Судді Верховного Суду