Ухвала
 
19 листопада 2020 року 
м. Київ
 
справа № 205/2102/19
провадження № 61-22538св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., 
Кузнєцова В. О.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2019 року у складі судді Шавула В. С. та постанову Дніпровського апеляційного суду                      від 04 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Куценко Т. Р., 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факта постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 , яка проживала у квартирі АДРЕСА_1 . ОСОБА_1  проживав з матір`ю на момент її смерті, хоча був зареєстрований за іншою адресою. 22 липня 2016 року він звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори (далі - Перша Павлоградська ДНК) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 13 серпня 2016 року державний нотаріус Шкицька Ю. А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи її тим, що факт прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не підтверджено, оскільки на момент смерті спадкодавця ОСОБА_1 був зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_2 .
Таким чином, просив встановити факт постійного його проживання, на час відкриття спадщини, зі спадкодавцем  ОСОБА_2 з метою оформлення права на спадщину на нерухоме і рухоме спадкове майно
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня                2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду                      від 04 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що з матеріалів справи вбачається спір про право, який має розглядатися в позовному, а не окремому провадженні за участю усіх заінтересованих осіб. 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2019 року до Верховного Суду                           ОСОБА_1 ,посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
Указана справа надійшла до Верховного Суду.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України                       від 15 січня 2020 року № 460-IX«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Під час підготовки справи до касаційного розгляду з`ясовано, що касаційна скарга, подана від імені ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року не підписана заявником.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 396 ЦПК Українисуд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.
Відповідно до частини другої статті 396 ЦПК України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.
З урахуванням того, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року не підписана заявником, то касаційне провадження у справі підлягає закриттю. 
Керуючись статею 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська                      від 06 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                       від 04 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов