Номер провадження: 22-ц/813/987/20 
Номер справи місцевого суду: 501/845/17
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д.В.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020 року                                                                 м. Одеса
       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Цюра Т.В.,
За участю секретаря - Ющак А.Ю.
розглянулау відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Іллічіваського міського суду Одеської області від 10.07.2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Посейдон» (треті особи: Чорноморська міська рада Одеської області, Головне управління держгеокадастру в Одеській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Праймконсалт») про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:
ПРОЦЕДУРА:
       В травні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з вищезазначеними позовними вимогати та зазначали, що вони є членами обслуговуючого кооперативу «Посейдон» та за ними закріплені відповідні земельні ділянки згідно генерального плану на підставі рішення Іллічівської міської ради № 339/45-У:
-ОСОБА_1 - № НОМЕР_1 в ряду 10 площею 0,0611 га;
-ОСОБА_4 № НОМЕР_2 в ряду 10 площею 0,0935 га;
-ОСОБА_3 №1 в ряду 9 площею 0,0574.
23.09.2016 року рішенням Чорноморської міської ради розроблена технічна документаці із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ОК «Посейдон» для розміщення дачно-будівельного кооперативу. Згідно цієї схеми іх земельні ділянки поділені та змінена конфігурація. В результаті цих дій вони позбавлені права на приватизацію земельних ділянок, котрі отримували у свій час у МП БФ «Моноліт» на підставі договорів.
Посилаючись на зазначене просили суд: 
       зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Посейдон» привести технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ОК «Посейдон» для розміщення дачно-будівельного кооперативу за адресою: АДРЕСА_1 , - у відповідність до зозробленого генерального плану забудови земельної ділянки ОК «Посейдон», зазначивши:
- в ряду 10 земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0611 га, яка закріплена за ОСОБА_5 ;
-в ряду 10 земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,0935 га, яка закріплена за ОСОБА_2 ;
-в ряду 9 земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 0,0574 га, яка закріплена за ОСОБА_3 .
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10 липня 2019 року закрито провадження у справі та скасовано заходи забезпечення позову.
В апеляційній скарзі представник позивачів- адвокат Латій О.В. ставить питання про скасування ухвали суду і направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, відповідно до вручення судових повісток їх представникам.
Представник ОК «Посейдон» просить відкласти розгляд справи в зв`язку з карантинними заходами.
Суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 04.05.2020 № 343 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 Постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.
На виконання Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" та відповідно до пункту 10 частини першої статті 152, частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус судів" Державна судова адміністрація України наказом від 08.04.2020 № 169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.
Оскільки клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, призначеного на 03.12.2020, не містить викладу обставин, які б свідчили про неможливість позивача прийняти участь у судовому засіданні у зв`язку з запровадженням карантину особисто або із використанням власних технічних засобів поза приміщенням Одеського апеляційного суду, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи за клопотанням позивача.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.
Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Із заяви вбачається, що причиною неявки до Одеського апеляційного суду є поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Колегія суддів не може визнати таку причину неявки в судове засідання поважною, відповідач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, тому зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України) колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Зазначена позиція відповідає й позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19).
В силу частини 2 статті 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.
Відповідно до частини 5 ст.ст.268 ЦПК України, яка набрала чинності 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
У зв`язку з цим та на підставі частини 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З цих підстав, датою складання цього судового рішення є 15.12.2020 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН:
В апеляційній скарзі представник позивачів посилається на те, що в даному випадку наявний земельний спір, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства та як стосується приватноправових відносин, а не правовідносин між учасниками ОК «Посейдон», пов`язаними із діяльністю та /або управлінням діяльності такої особи, або корпоративних прав.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу з вимогою зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Посейдон» привести технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ОК «Посейдон» для розміщення дачно-будівельного кооперативу за адресою: АДРЕСА_1 , - у відповідність до зозробленого генерального плану забудови земельної ділянки ОК «Посейдон», зазначивши:
- в ряду 10 земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0611 га, яка закріплена за ОСОБА_5 ;
-в ряду 10 земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,0935 га, яка закріплена за ОСОБА_2 ;
-в ряду 9 земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 0,0574 га, яка закріплена за ОСОБА_3 .
       Закриваючи провадження по справі районний суд виходив з того, що спір виник із корпоративних відносин.
       Судова колегія погоджується з таким судженням суду першої інстанції з огляду на теке.
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Разом з тим стаття 20 Господарського процесуального кодексу України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.
За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України  корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).
За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 ГК України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.
Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.
Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 ГК України).
Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 ГК України).
Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 ЦК України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.
Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію».
За змістом положень статей 2, 6, 9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.
Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).
Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.
За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.
Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.
З урахуванням наведеного та меж перегляду справи судом апеляційної інстанції оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін як таке, що прийняті з дотриманням правил предметної та суб`єктної юрисдикції, а апеляційна скарга, без задоволення.
Така правова позиція узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року (справа № 509/577/18; провадження № 14-170цс19).
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено: якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цьому випадку оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, апеляційний суд не здійснює розподілу судових витрат.
Керуючись ст. 367,368,374, 375,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,- 

                                                  ПОСТАНОВИЛА:
       
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Іллічіваського міського суду Одеської області від 10.07.2019 року, без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст складено 15.12.2020 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М. Сегеда

Т.В. Цюра