Справа № 991/10174/20
Провадження1-кс/991/10433/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відомостей про кримінальне правопорушення, 

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, у якій ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України (далі – Національне бюро) виконати умови ст. 214 КПК України та невідкладно – не пізніше 24 годин з моменту задоволення скарги, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені в його заяві від 08.12.2020 про вчинення кримінального правопорушення, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати йому витяг з ЄРДР.
Скарга обґрунтована тим, що 08.12.2020 ОСОБА_3 на електронну скриньку Національного бюро надіслав заяву про вчинення кримінального правопорушення за фактом зловживання владою або службовим становищем та внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документа слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , що має ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.
Однак станом на 14.12.2020, всупереч положенням статті 214 КПК України, відомості викладені ним в заяві до ЄРДР не внесені. 
Вказане, на думку  ОСОБА_3 , свідчить про бездіяльність уповноважених осіб Національного бюро, що стало підставою звернення до суду з даною скаргою.
Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, просив скаргу розглянути за його відсутності, оскільки проживає на тимчасово окупованій території у м. Донецьку та через «коронавірусну хворобу Covid-19». 
Представник Національного бюро в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відсутність представника Національного бюро не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Відповідно до ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
У примітці до ст. 45 КК України віднесено до корупційних злочинів кримінальні правопорушення, передбачені статтями191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
З системного аналізу наведених норм слідує, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені на розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, виключно у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Вказаний висновок кореспондується з нормами частини 1 статті 306 КПК України.
У ході судового розгляду скарги встановлено, що 08.12.2020 ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку звернувся до Національного бюро із заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначив ОСОБА_3 у своїй заяві 30.06.2020 через підсистему «електронний суд» він надіслав до Печерського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого ТУ ДБР стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за фактом вчинення головою НАЗК ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України. Згідно звіту про автоматичне визначення слідчого судді, обрано суддю ОСОБА_4 для одноособового розгляду справи. Однак, скарга ОСОБА_3 не розглянута у встановлений нормою процесуального права. 07.12.2020, після неодноразових звернень до голови Печерського районного суду м. Києва та слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , в особистий кабінет «електронного суду» надійшло повідомлення про розгляд його скарги разом з ухвалою слідчого судді, постановленою 06.08.2020. Проте зміст ухвали не відповідає дійсності, а саме – в ухвалі зазначено, що ОСОБА_3 подав заяву про залишення скарги без розгляду, в той час, як останній такого клопотання не подавав. Окрім того, зазначив, що станом на 18.08.2020, згідно даних автоматизованої систем документообігу суду «Діловодство-3» справа за його скаргою (№ 757/27111/20-к) розглянута не була, однак слідчий суддя постановив ухвалу 06.08.2020. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 у діях слідчого судді ОСОБА_4 вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 (або ч. 1 ст. 367), ч. 1 ст. 366 КК України.
Враховуючи вищевикладене, до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду належать лише зазначене у заяві ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України, тому слідчий суддя досліджує лише обставини щодо наявності підстав та дотримання порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань виключно стосовно відомостей про злочин, передбачений цією статтею Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298). Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення до Реєстру вносяться зокрема відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиний реєстр досудового розслідування підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
У постанові від 16 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) зазначив: «...положеннями ст. 3 КПК України визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. … Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин. ...».
Також, слідчий суддя ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.
Перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб Національного бюро внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 08.12.2020 слідчий суддя зазначає таке. 
Диспозиція ст. 364 КК України передбачає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб або спричинило тяжкі наслідки.
Зловживання владою або службовим становищем, яке здійснюється «всупереч інтересам служби» означає, що таке посягання заподіює шкоду тим інтересам, суспільним відносинам, благам, задля підтримання яких у нормальному стані запроваджена посада відповідної особи, а сама вона наділена службовими повноваженнями. Суспільні відносини, які виникають з приводу забезпечення виконання службовими особами своїх функції лише в інтересах служби, виступають основним об`єктом цього злочину.
Крім того, у ст. 364 КК України міститься вказівка на наслідки службового зловживання (при цьому існує нерозривний зв`язок об`єкта злочину та його наслідків - наслідки вказують на те, який саме об`єкт порушено) яке показує, що цей злочин характеризується ще й додатковим обов`язковим об`єктом. Ним є права, свободи та інтереси окремих громадян або державні чи громадські інтереси, або інтереси юридичних осіб.
Отже, обов`язковою умовою застосування норми ст. 364 КК України є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб або тяжких наслідків.
Таким чином, об`єкт цього злочину складний, його порушення можна констатувати лише при заподіянні шкоди як основному, так і додатковому об`єктам.
За приписами ч. 3, 4 Примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Наявність чи відсутність наслідків, специфічних для кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України – заподіяння істотної шкоди або ж тяжких наслідків охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб є головною відмінністю між злочинами у сфері службової діяльності та дисциплінарними проступками. Якщо такі наслідки заподіяні – є підстави вважати, що вчинено злочин, а при їх відсутності слід констатувати наявність дисциплінарного проступку.
Заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 08.12.2020 не містить обставин, які б свідчили про вчинення слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, оскільки обов`язковою складовою у даному складі є заподіяння шкоди, яка має бути матеріальною та у причинному зв`язку із діями особи, щодо якої ставиться питання про притягнення до кримінальної відповідальності. Описані у заяві діяння стосуються порушення норм процесуального права, що може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 2, 7, 9, 33-1, 214, 216, 303 – 307, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1